FLORA DE CATALUNYA 



Genre i. - CLÉMATIS L. (') 



(Del grec x\i\iiax{ç„ llatí clématis, idis, la clématis o clemàtide, nom de quatre plantes sar- 

 mcntoses [x\f\|ia, sarment] en Plini y Dioscórides, que la descriuen com semblant al smi- 

 lax o arinjol [sarsa] que s'entortolliga y enreda : proximis locis illigans se sicut smilax... 

 serpentem per arbores.) 



Flors blanques, perigoni senzill de 4-5 sèpals petaloides; aquenis amb una cua 

 llarga plomosa, formada per l'estil acreixent y disposats en capitol; fulles pseudo- 

 compostes, oposades y tronc estriat. 



Tronc herbaci, fistulós, dret, flors petites en raims umbeliformes, oposats, 



I. Cl. recta. 

 Tronc llenyós, macís, filaire; flors petites formant panotxes axilars o ter- 

 minals 2. 



í Fulles 

 ] que'l 



pseudo-recompostes, sèpals llisos per dintre, anteres més llargues 

 que'] 



(Fulles 

 més curtes que'ls filaments; receptacle pilós. 



Is filaments; receptacle allisat 2. Cl. Flammula. 



Fulles pseudo-compostes, sèpals tomentosos per les dugués cares, anteres 



3. Cl. Vitalba. 



I. -Clématis recta L. — Cl. erecta ALL. 

 {pel seu tronc dret.) 



Sinonimia. — Flammula Jovis vel recta; ridor- 

 ta, vidiella; virumbelles, herba bromera; cast. la 

 clemàtide; fr. clématite (droite); it . vitalbino, 

 clematitide; al. aufrechte Waldrebe. 



Tronc d'aprop de i m., dret, fistulós, herbaci; 

 íuUes pseudo-compostes, mparipinnades, amb 2-4 

 parells de fulletes, ovato-cordiformes, enteres, 

 verdes per l'anvers y glauques pel revers; flors 

 blanques, en panotxa subumbelada; 4-5 sèpals to- 

 mentosos a les vores; aquenis comprimits. Planta 

 insípida o de gust herbaci. 



Geografia. — A les vores de rius y aigües corrents, 

 desde la zona mitjana a la superior; Castellgalí, aprop de Manresa, y altres punts de la co- 

 marca de Bages; Sant Climent y Font de les Adous( Fonts del Bastareny-Bagà); Montseny, 

 Ribas, Olot; abundant cap a Menàrguens, seguint els reguerols de la ciquia de Balaguer. = 

 Prats de Molló (Bub.); a les vores del Muga, entre Hostalet y Cabanas, Figueras (Sen.) 

 — Maig-Agost. (2) 



(i) S'accentuaran els noms sistemàtics genèrics o específics, pera evitar alguna viciosa pronunciació íntro- 

 duida a la nomenclatura botànica. Aixis, s'escriurà : Aconítum, en Hoc de acónUtim; ficaria ranunculoides y 

 no ranunculoides, etc. 



(2) Les localitats ahont l'autor ha vist les espècies descrites figuraran en primer terme, y, separades per =,se- 

 guiràn els altres llocs amb el nom del botànic que les hi menciona, acompanyat de la senyal ! sí les ha vistes 

 l'autor o figuren aixis al Catàlec de Costa. 



