FLORA DE (:ATALUNYA 



Ranunculacies. G. i. - Clématis, 



— a iNTEGRATA DC. — Fullctcs cntcres molt poc dentades. 



Geografia. — Es comú per marges, boscos y torrenteres (i), desde la costa fins als Piri- 

 neus, La a iNTEGRATA DC, ai Vallès. — Maig-Jul. 



Usosy aplicacions. — Molts dels noms que porten ja indiquen bastant les seves qualitats. 

 A Berga y a altres punts s'usa per curar el bronc o borm de les cavalleries l'especie recta, 

 fenlloshi respirar la vahó de la planta aixafada. 



Els turions o brots naixents se mengen com. espàrrecs o enciam. La planta es revulsiva a 

 la manera que ho es el tey {Daphne Gnidium) y molt irritant. Ja d'antic té la Clématis aplica- 

 cions a la medicina : effregii ejffectus, diu Plini. Es l'afiTteXoí; à^pía de Dioscor. o à•^ç)\à\x.%(.\oc, 

 de Teofr.; viburniim gallorum. L'infus de les llevors de la Vilalba es diurètic y dismi- 

 nueix l'albúmina en la hidropesía o anasarca. 



(i) Ja el nom anglès de la planta : traveller's joy (lit. goig o joya del viatger), aludeix a l'alegria que 

 sent el qui va de camí, quan se trova amb aquesta planta que li anuncia la proximitat de la població ahont 

 s'encamina. 



II 



