FLORA DE CATALUNYA 



Ranunculacies. 



G. i6. - Deiphinium. 



72. = D. Staphisagria L. 



{de marpíq, raim sec, 7 aypioc;, silvestre; que signifi- 

 ca pansa de montanya; fent referència a la for- 

 ma que presenta l'inflorescència y les fulles fetes 

 com el cep silvestre.) 



Sinonitnia. — Paparra, herba de polls o ma- 

 tapolls; cast. albarraz, hierba piojera o piojenta, 

 mata piojo, estafisagria; angl. stavesacre O; al. 

 Lause-Rittersporn . 



Anual, tronc de 5 -12 dm., pubescent, amb al- 

 guns llargs pels blancs, fulles palmades, amb 5-9 

 lòbuls incisos o enters a les fulles superiors; brac- 

 ties insertes a la meitat inferior del pedicel; flors 

 blaves, grans, en raim llarg, clar y pelut; esperó 

 del sèpal superior molt curt, obtús, bijid; pètals lliures, els dos inferiors glabres, 

 de llim trasovato-cuneiforme, atenuats en ungla; 3-5 folícols ventruts, peluts; lle- 

 vors grosses, poc nombroses, alveolades. 



Geografia. — Marges dels camps y garrigues de la regió mediterrània. = Espontània al- 

 guna vegada (Csta); Menorca, Algendar (Rodr.). — Maig. 



Les llevors contenen 4 alcaloides : es irritant, d'us molt arriscat a l'interior. 



73. » D. elàtum L. y. montanum DC. 



{del llatí elatus, alt y dret, per la forma del seu 

 tronc.) 



Perenne, tronc de 1-2 m. robust; fulles palma- 

 ti-sectes, de S-j lòbuls trífids, inciso-dentats; de 

 lacinies lanceolades. 2 bracties al àpex del pedicel; 

 flors blaves, tacades de blanc, formant raims 

 llargs y clars; sèpals molt pubescents, pètals lliu- 

 res, VinÍQUor btjid, barbut; 3-5 íoUcols pubescents; 

 llevors petites, nombroses, /^/ícaío-rwg-oses. 



Geografia. — Prats de les altes montanyes : Montcau 

 de Sant Llorens del Munt, al peu de la Font d'Estena- 

 lles (Font!, Sallent!, Cad. = Coma d'Orri, cap a Set- 

 cases (Cuffi); al lloc anomenat Plà de Morens (Bub.); 

 Vall d'Eyne(Lap., Bub. Hb. Bolós); vessant francesa de la Vall d'Eyne, a la Rocade l'àguila, 

 y espanyola (Gaut.). — Jul.-Ag. 



Pel maig de iSgS cullírem al terraplè de la via fèrria a Montcada el D. hispanicum, Wk., 

 que creyem accidental. Es molt probable al sur de la provincià de Tarragona. 



( I ) Molts noms estrangers de plantes no son altra cosa que les alteracions dels noms llatins o greco-Uatins, 

 y es curiós l'estudi d'aquestes transformacions que tenen per principal causa una etimologia popu/ar. 



53 



