PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Genre i8. - ACTAEA L. 



(Es la àKxaia herba de Plini. La àxTt| herba es Vebulum, ehuls, yei{go en castellà), (i). 



Flors blanquinoses, petites, en raim ovat, petit, apretat, 4 sèpals petaloides, ca- 

 ducs, 4 pètals espatulats, petits; fruit bacca verda, que's torna negra y brillant; lle- 

 vors nombroses; herba perenne, d'arrel negrosa, forta; tronc de 3-8 dm., prim, 

 simple, nu a la base; 2-3 fulles a la part superior, grans, llargament peciolades, 

 2-3-ternati-sectes, de foliols ovato-acuminats , inciso-dentats. 



77. = A. spicata L. 



{de spica, la espiga, fent referència a l'inflores- 

 cència en raitn més menos espiciforme.) 



Sinonímia. — Herba de S. Cristòfol; cast. cris- 

 tobalina, hierba de S. Cristóbal; fr. herbe de 

 Saint - Christophe , Christophoriane ; al. Chri- 

 stophskraut; angl. bane-berry, herb Christopher 

 (Hooker). 



Geografia. — Boscos humits de les montanyes : La 

 Molina aprop d'Alp. = Al Bergadà, Clot de Segalés 

 (Puj. C. I); Santa Magdalena, Platraver, Collfret, Notre 

 Dame du Coral, Núria, Queralps, la Cerdanya (Vay.), 

 Coma de Vaca, Setcases (Tex.) ; Canigó y la Cerdanya 

 (Gaut.); Pirineu Català al vedat de Porté (Bub.); les 

 Agudes de Montseny (Masf., ex Vay.), la Vall d'Aràn, aprop de Viella y Arties; Port de Cal- 

 des, Artiga de Lin (Csta); Artiga de Viella (Llen. !) — Jul.-Ag. 



Proprieíaís. — Es nauseosa y venenosa; com la estafisagria, s'usa en decuit, per la destruc- 

 ció de certs apters paràsits. 



(i) Observem qu'altres noms de plantes, ja grecs, ja llatins, s'apliquen a espècies diferentes de les típiques 

 per raó d'alguna semblansa:aixis tenim que peganus es lo metcix que ruta; philyra es tilia; mèlia, fraxinus; 

 ilex correspon a. quercus; acer (boixgrevol y també Vuró) a aquifolium, batrachium respon a ranunculus\ 

 daphne a laurus , papaver a meconopsis; glinos a acer, etc. Actaea, significa també el saüquer. 



56 



