PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Família 2. - BERBERIDIES Vent. 



(Del genre Bérberis, que fa el genitiu berbéridis.) 



Gen re 20. - BÉRBERIS L. 



(Del grec pépjBept, conxa petita; aludint a la forma còncava dels pètals.) 



Flors hermafrodites, regulars, grogues, de raims penjants; calze de 6 sèpals 

 petaloides, caducs, acompanyat de 2-3 petites bracties escamiformes; 6 pètals opo- 

 sats als sèpals, amb 2 glàndules a la base; 6 estams opositi-pètals, estil curt; fruit 

 bacca oblonga i-3-sperma; arbustes espinosos, de fulles cilio-dentades, fascicula- 

 des a l'axila d'una fulla trasformada en espina 3-5-partida, 



Arbust de 1-3 m., de branques dretes; espines més curtes que les fulles; 

 bacca madura vermella 79. B. vulgaris. 



Arbust de 3-6 dm., de branques ajegudes, espines tant llargues com les fu- 

 lles, o més; bacca madura nigro-blavenca . . . 80. B. Aetnensis. 



79. = B. vulgaris L. 



{per ser la espècie més comuna.) 



Sinonímia. — Coralets ; cast. agracejo; azota- 

 cristos, bérberos, agracillo, agrecillo, acetín, alar- 

 guez, alguese, agraz; /r. berbéris commun ; épine- 

 vinette, vinetier; it . crespino; barberi; al. Sauer- 

 dorn, Berberitze (a les bacques, baccae : Berbe- 

 ritzen-beere, Weinnàgelein); angl. berbéris, ber- 

 bery, barberry. 



Arbust de i-3 m., de branques dretes, fulles 

 trasovato-oblongues, espines quasi la meitat més 

 curtes que les fulles, raims més llargs que'l fasci- 

 cle de fulles, bacques madures d'un vermell viu, àcides, (i). 



Geografia. — Marges y costes calcaries : Marges de Berga. = Puigreig (Puj. C. !); Vich; 

 Olot; St. Joan de l'Herm a Castellbò (Csta.). — Maig-Juny. 



(i) La bacca del B. vulgaris es roja y agre; refrescant y antiescorbutica; l'escorsa de l'arrel es amarga; la 

 fusta groga. Tenyeix de groc. 



En aquesta planta te lloc la segona fase de la vegetació del Puccinia graminis; Aecidium berbéridis Gm. 



58 



