PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Crucíferes. 



G. 47. - Barbarea. 



153. = B. praecox R. Fr. — B. pàtula Fr. 



{primerenca y de branques obertes.) 



Bienal, tronc de 3-6 dm., dret, angulós, ramifi- 

 cat a la part superior, fulles inferiors tirades, amb 

 el lòbul terminal ovat, y els laterals nombrosos, 

 insensiblement decreixents; lescaulinars superiors 

 pinnatipartides, amb el lòbul terminal cuneiforme 

 y els mítvïOTs amplexicaules, en forma d'aurícules, 

 flors grans, pètals per lo menys una veg. més 

 llargs que'l calze, silicua de B-y cm., gruixuda, es- 

 tesa, dreta o ascendent, jpeí//ce/ curt, gairebé tan 

 gruixut com la silicua arcuato-ascendent; bec de 

 2 mm. 



Geografia. — Prats humits y vores de camins : Mont 

 seny, vores del riuet de Sta. Fé; Montsolí y les Guilleríes; la Molina y la Cerdanya. =Ca• 

 brera, Cadaqués (Trem.); als voltants d'Olot, Platraver, Rocabruna, Queralps, Núria, 

 Hostalrich, Campmany, Requesens(Vay. !); S. Joan del Llor; laSellera (Cod.); Ceret, Prats 

 de Molló (Bub.); Castanesa (Compn.); Vall d'Aràn (Llen. !).— Abr.-Juny. 



154. » B. intermèdia Boreau. 



{probablement per les fulles radicals, compreses 

 entre les de les dugués espècies anteriors.) 



Bienal, tronc de 2-6 dm., triquetre, dret, estriat, 

 simple o ramificat a la part superior, fulles infe- 

 riors pinnatisectes, amb el lòbul terminal ovato- 

 oblong, incís; les superiors pinnatipartides, amb 

 el lòbul terminal cuneiforme, els laterals oblongo- 

 linears y amplexicaule l'inferior; flors petites, sè- 



/Wl^ ^^^^ P^^^ í'Wíïs/ tan llargs com els pètals, silicua gruixu- 



(Ijl ^^^11 da, angulosa, dreta, quasi aplicada al eix, de 2-3 



cm., pedicel gruixut, bec de i mm. 



Geografia. — Llocs frescos y humits : freqüent a la 

 Cerdanya (Vay.); Prats de Molló (Rouy); Coll de Puimorens (Gaut.). — Abr.-Jul. 



N. B. — No's consigna la B. siliqua Presl., referida perZett. y G. et G. al Port de Benasque, perque'Is mo- 

 derns autors francesos la consideren pròpia de Còrcega y encara Rouy la te per dubtosa an aquesta illa. 



116 



