PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Crucíferes. 



G. 48. - Sisymbrium. 



160. = S. crassifolium Cav. 



{de fulles grassetes). 



Anual, tronc de 6-8 dm., dret, rodó, un poc pi- 

 lós a ]a part inferior, ramificat en ampla panot xa 

 ala superior; fulles un poc grasses, les radicals 

 grans, sinuato-runcinades, peciolades, de nervis 

 blancs, les caulinars petites, lanceolato-linears, + 

 enteres, escasses y sentades; flors d'un groc pàlit, 

 mitjanes, pètals espatulats, el doble llargs que'l 

 cal!{e, raím fructífer llarg, Jlexuós; pedicels de les 

 silicues incurvats, engruixits a l'àpex; de 4-5 mm., 

 silicues dretes, y a vegades doblades contra l'eix, 

 de 4-5 cm., amb 3 nervis aguts, estigma escotat, 

 subsessil; llevors oblongues, llises. 



Geografia. — Conreus arenosos : camps de Riude- 

 boix, aprop de Santa Coloma de Queralt; sembrats del 

 cim del Montsant. = Prats de Rey (Puigg. !); Bergús, 

 al NO. de Cardona (Puj. C. !). — Abrii-Juny. (1) 



161. = S. acutàngulum DC. — S. austria» 

 cum Jacq. y acutàngulum Koch. 



{pels lòbuls aguts de les fulles.) 



Bienal, tronc de 2-6 dm., dret, ramificat, glabre 

 o pubescent; fulles peciolades, runcinato-pinnati- 

 fides, de lòbuls aguts, els laterals a parells, el ter- 

 minal mes gran; les inferiors en rosetó; flors gro- 

 gues, pètals el doble llargs que'l cal^e, trasovats, 

 raím fructífer estret, moh fornit; pedicels de les 

 silicues mcwri'aís, engruixits a /'àjpex, silicues en- 

 corvades cap al pedicel, apretades y barrejades al 

 voltant de l'eix; estil tènue, estigma bilobat, lle- 

 vors oblongues. 



Subsp. S. CHRYSANTHUM Jord. — Flors d'un groc 

 viu, pedicels filiformes,arquato-incurvats, silicues 

 curtes (8-10 mm.), pubescents o híspides. 



Geografia. — Llocs pedregosos de les montanyes : 

 Puigcerdà; abundant als voltants del Santuari de Nú- 

 ria. = Dels rasos de Montràs a Núria (Trem. ! Tex. !); 

 la Cerdanya (Gaut.); Seu d'Urgell (Isern I); Caldes de 

 Bohí (Gonz. 1 ); Vall d'Aràn (Csta.), Espinabell, Tra- 

 gurà (Vay.) 



La subsp. S. Chrysanthum Jord, a Areo, Conca del 

 Pallaresa (Font !). — Maig-Ag. 



162. » S. hispànicum Jacq. 



{pròpia d'Espanya.) 

 Anual, tronc de 2-4 dm., dret, glauc, glabre, 



(i) No's coHsigna el S. FUGAxLag. referit per Vay. a les monta- 

 nyes de Torruella de Montgrí y del Mont, perquè ni sembla que existeixi a l'Herbari d'aquest insigne botànic, 

 ni'ls exemplars que havem vist a Catalunya, procedents de Múrcia y considerats com a tals, son més que una 

 rassa o varietat de S. Irio (sec. Sen.) o tal vegada propis de llocs estèrils; ni, finalment, es aquesta espècie planta 

 catalana, segons autorisada opinió de nostre preclar amic Pau. 



130 



