PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Crucíferes. 



G. 57.-Alyssum. 



/ Planta no cespitosa, subllenyosa a la base, fulles linear-lanceolades, a la fi 



\ verdes, raím molt llarg, silícules pubescents, celdes monospermes, Uevors 



8 < estretament alades d'un costat 203. A. marítimum. 



(Planta cespitosa, llenyosa a la base, fulles oblongues o trasovades, àlbido- 

 tomentoses 9* 



Raím llarg, pètals insensiblement atenuats en ungla, silícules trasovades, 

 glabres, de celdes monospermes, llevors ovades, àpteres, estil 4-6 vegades 

 més curt que la silícula 204. A. Lapeyrousianum. 



Raím corimbiforme, pètals bruscament contrets en ungla, silícules rombals, 

 pubescents, de celdes 2-4-espermes, llevors rodones, alades, estil quasi tan 

 llarg com la silícula 205. A. pyrenaicum. 



196. «A. calycinum L. 



{format del llatí calyx, com calyculus, el cal^e; 

 aludint a la persistència d' aquesta cuberta floral,) 



Sinonímia. — Herba de la ràbia. 



Anual, grisenca, tronc de 5-20 cm., dret o as- 

 cendent, ramificat a la base, y molt fullós a la part 

 superior; fulles oblongo-espatulades; atenuades a 

 la base, dretes, flors d'un groc pàlid, que's torna 

 í'/an^Mmds al marcirse; sèpals drets, persistents; 

 pètals erectes, molt poc més llargs que' I cali{e; fila- 

 ments estaminals ^///orwes, els dels estams curts 

 amb 2 dents setiformes, a la base; raím fructífer 

 llarg y clar, silícula orbicular, escotada a l'àpex, de 

 cares convexes, cubertes de petits pèls aplicats; 

 estil molt curt y tot just sortit de l'escotadura; lle- 

 vors estretament alades. 



Geografia. — Terrers arenosos y pedregoses: comú 

 al pla de Barcelona, Tarragona, al Penades, la Segarra, 

 al Vallés, a Bages; Coll de Carós y Mare de Deu del Coll, 

 a les Guilleríes. = Vich (Masf.), regió inferior y subal- 

 pina (Vay.), la Sellera (Cod.). —Abril- Juny. 



197. »A. granatense Boiss. et Reut. — 

 A. híspidum Losc. et Pard. var. granaten» 

 se Boiss. et Reut. 



{del //a// Granata, nom de la ciutat de Granada, 

 aprop de la qual la trobaren Boiss. y Reuter.; 

 híspidus, eriçat; per l'aspre toment que la reco- 

 breix.) 

 Se distingeix de la anterior, amb la qual té gran afinitat, per la manca de dents 

 als filaments estaminals més curts; per l'existència de 4 glàndules hipogines, molt 

 curtes, a la base dels meteixos, pels pètals emarginato-bílobats y per les silícules 



14a 



