PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Crucí feres. 



G. 57. - Alyssum. 



Geografia. — Roques y llocs pedregosos de les montanyes: Corbera; Peguera; roques de 

 Rigoreixa; Pendís; cap a Castellar de'n Huch y altres llocs de l'alt Bergadà;cim del Mont- 

 sant. = Cadí (Isern 1); roques del Segre, cap a Tresponts y Organyà (Csta.); la Cerdanya, 

 a Bellvert; Abella, de la conca de Tremp (Bub.); Puig de la Foixera, sobre Ribas (Vay.); 

 Pirineu Oriental (Rouy). — Juny. 



205. = A. pyrenaicum Lap. 



{per la seva habitació.) 



Perenne, blanquinós, troncs de 3-5 dm., //e- 

 nyosos a la base, inermes; fulles oblongues o tras- 

 ovades, àlbido-tomentoses; flors blanques, grans, 

 sèpals caducs, pètals de llim orbicular, bruscament 

 contret en ungla, i vegada més llargs que'l calze; 

 raím fructífer corimbiforme, silícules rombals, pu- 

 bescents, de celdes 2-4-espermes, llevors rodones, 

 alades, estil quasi tan llarg com la silicula. 



Geografia. — Roques abruptes del Pirineu Oriental 

 català, r. (Bub.); gran penya caliça anomenada Soler, 

 sobre la Font de Comps, considerada avuy com única 

 localitat del globo (Lap., Gaut., Oliver et auct. plur. ; in Hb. Sen. 1). — Juny. 



N.B.—A Santa Pau de Feneuíllety altres llocs fronteriços s'hi trora l'A. macrocarpum DG.(,Vidi in Hb. Sen. !). 

 No's consigna l'A. argenteum Vitm., citat per Bub. a Organyà y altres localitats de la Conca de Tremp, per- 

 què els AA. francesos solament el refereixen a Córcega y encare Rouy creu errònia la referència. 



146 



