PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Crucíferes. 



G. 60, - Draba. 



208. = D. pyrenaica L. — Petrocallis py- 

 renaica R. Br. 



(petrocallis (i), del grec 7iéTpo<;, roca y xàXXo<;, be- 

 llesa; per hermosejar y adornar amb les seves 

 flors rosades les roques y pedruscam aont habita; 

 pyrenaica, joer la seva habitació.) 



Perenne, cespitosa, troncs de 3-5 cm., afils, eris- 

 sats, drets, simples, fulles Z-b-fides, d'incisions li- 

 nears, cuneiformes, curtes, coriacies, brillants, 

 nervudes, pestanyoses, reunides totes en apretat 

 rosetó radical; flors relativament grans, lilacines, 

 sèpals iguals a la base, de marges rosats, pètals 

 enters, molt més llargs que' I cal^e, raím fructifer 

 curt, corimbiforme; silícules ovades, valves con- 

 vexes, reticulato-venoses, glabres, amb 2 llevors a 

 cada celda, àpteres, pedicel pelut, ascendent, estil 

 molt curt. 



Geografia. — Roques y pedruscam de les altes mon- 

 tanyes: Serra del Cadí (Jov. I); altures de la Cerdanya 

 (Vay.); Val! de Llo (Compy.); port de la Forqueta 

 (Timb., Bub.); pastures de Coma Gireta, aprop de 

 Montgarri (Llen. !); ais punts més alts dels Pirineus 

 (Lap., Losc, Rouy). — Juny- Agost. 



209. » D. verna. L. — Erophila vulgaris 

 DC. 



(vernus, devtv, la primavera; eróphíla, /ormaíí/e 

 ^p (contracció de eap) íipot;, també primavera, y 

 (píXo^, amic; fent referència a l' època de la seva 

 jflorescencia.) 



Anual; troncs de 5-25 cm., afils, simples, nom- 

 brosos, el central dret y els demés ascendents; fu- 

 lles ovades, oblongues, lanceolades o linears; en- 

 teres denticulades, blanes, atenuades en peciol, 

 totes reunides en rosetó basilar; flors blanques, pe- 

 tites; sèpals iguals, a la base, pètals bifids, més 

 llargs que'l calze, raím fructifer + llarg, clar; silí- 

 cules elíptiques o bé oblongues, arrodonides, gla- 

 bres, de celdes polispermes, pedicels filiformes, 

 oberts o ascendents; estil molt curt; planta tan ex- 

 traordinàriament polimorfa que Jordan entre altres 

 hi ha distingit més de 200 espècies (Cste., I, 116). 



Geografia. — Terres arenoses cultivades o incultes; 

 freqüent al litoral, al Vallés, comarca de Bages y Ber- 

 gadà. = Vich (Masf.); la Sellera (Cod.).— Juny-Maig. 



210. = D. aizoídes L. — D. ciliaris DC. 



{de aizoon, la sempreviva, y també una saxifraga; amb la terminació etbií<; de Eíboq; 



(I) S'ha format anàlogament a t\|^8po-xaXXí<;, liliacia, en Dioscórides. 



i5o 



