FLORA DE CATALUNYA 



Genre 64. - MYAGRUM Tourn. 



(Que està per Myiagrum; de fiwía, mosca; y aypoc, (aypa), que es l'acció d'agafar o trampa.) (i) 



Flors grogues, petites; sèpals drets; iguals a la base; pètals enters; raím fruc- 

 tífer llarg y estret; silícula no articulada, indehiscent, cilíndrica a la base y dila- 

 tada superiorment, amb tres celdes, dos adalt colaterals y estèrils y una altra abaix 

 monosperma, més llarga que'l pedicel, que es gruixut, aplicat y buit a l'àpex; estil 

 curt, piramidal; planta anual, glabra, glauca, de 3-6 dm.; fulles radicals oblon- 

 gues, peciolades, sinuoses o lirato-pinnatífides; les caulinars sentades, sagitato- 

 amplexicaules, denticulades. 



221. = M. perfoliatum L. 



{del llatí perfoliatus; els botànics designen així 

 les fulles de llim atravessat pel tronc; nom aqui 

 impròpiament aplicat a les fulles amplexicaules. ) 



Sinonímia. — Cast., piques grandes. 



Geografia. — Terres cultivades: Lleyda (Gonz. !), y 

 segurament en altres parts cap a ponent, perquè, segons 

 Asso, no es rara als camps de l'Aragó. — Abril-Juny. 



(i) Aquest Dom de agaja-inosques, s'habia donat, segons Loudon, a una planta que posseia aquesta pro* 

 pietat, de la cual careix la planta actual. 



1 59 



