FLORA DE CATALUNYA 



Gen re 72. - ÍSATIS L. 



(Greg iaariq, que deriven alguns del verb toai:;co, igualar; perquè creien els antics que 

 bastava aplicaria a la pell pera destruir les rugositats, a guisa de cosmètic.) 



Flors grogues, petites, sèpals oberts, iguals a la base; pètals una vegada més 

 llargs que'l calze, raím fructífer corimbiforme, silícules no articulades, indehis- 

 cents,oblongo-cuneiformes, sub-alades, penjants, negroses a la maturitat, unilocu- 

 lars, monospermes, més llargues que'ls pedicels filiformes y reHexes; estil nul; 

 llevors oblongues; planta bienal, d'arrel cònica, tronc de 5-i2 dm., dret, robust y 

 ramificat; fulles enteres, lanceolades, les basilars peciolades, les caulinars ample- 

 xicaulo-auriculades. 



229. = !. tinctoria L. 



{del llatí tinctorius, perquè les fulles contenen un 

 principi colorant blau, usat de molt antic com a 

 cosmètic y a la tintoreria.) 



Sinonímia. — Pastell, herba de Sant Felip; cast. 

 (hierba) pastel; anilde Aragón, hierba de San Fe- 

 lipe (i);/r. pastel, guède; it. isàtide; al. Fàrber, 

 Waid; angl. woad. 



p HiRsuTA Rouy, — Fulles piloses, silícules gla- 

 bres y freqüentment apiculades. 



Geografia. — Roques y llocs incults: Tarrassa, sub- 

 espontània 30 anys atrks, procedent d'antics cultius. = 

 Pla del Llobregat y més aprop de la costa; Hospitalet 

 (Csta.), la Cerdanya (Bub., Vay.); abundant a la Vall 



Aubert (Bub., Compn. I); desde Arròs a Viella (Llen. I). — La P hirsuta R.,en aques- 



localitat (Llen. !), — Maig-Juny. 



d'Aràn, a 

 ta última 



(i) Es el glastum, vitrum de Plini. 



167 



