PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Crucíferes. 



G. 75. - Ibéris. 



Qvats, contrets en ungla curta, raím fructífer corimbiforme, espès; silícules grosses, 

 suborbiculars, ventrudes, truncades a la base, contretes a l'àpex; escotadura agu- 

 da; lòbuls curts, poc més que l'estil, y gairebé paralels. 



Geografia. — Llicorellesy llocs pedregoses de les altes montanycs: comú a Coma d'Eyne, 

 Finestrelles y demés altures de Núria; Puigllansada. = Carençà, Coma de Vaca (Vay.); Vall 

 d'Aràn (Isern I); Bassivé (Compn.). — Juny-Agost. 



238. » I. amara L. 



{pel seu gust amarg.) 



Sinonímia. — Matablat, capblancs; cast. zara- 

 pico, carraspique; angl. bitter Candy Tuft (candy- 

 tuft); al. Schieifenblume. 



Anual o bienal; tronc de 1-2 dm., ramificat, fu- 

 lles espatulades, oblongues o lanceolades, llarga- 

 ment atenuades a la base, pestanyoses y un poc 

 dentades cap a l'àpex; flors blanques o suhVúaà- 

 nes, sèpals oberts, y ordinàriament colorats al 

 marge; raím fructífer allargat y poc espès; silícu- 

 les sub-orbiculars, arrodonides a la base y contre- 

 tes a l'àpex, escotadura bastant oberta, lòbuls 

 triangulars, més curts o poc més llargs que l'estil; planta polimorfa. 



Geografia. — Camps y terres incultes d'una gran part del país: Tarrassa, r. ; S. Pere 

 Sacama, sobre d'Olesa; S. Feliu de Codines; boscos del Montseny; Sils; comú a la comarca 

 de Bages; Vall de Ribas; Hospitalet, al peu de Coll de Jou.=Vich(Masf.); La Sellera(Cod.), 

 La Cerdanya, Vall de Llo (Gaut.), al Miracle (^Marcet !). — Maig-Agost. 



239. = I. Dunalii Cad. — Biauricula Duna= 

 lii Bub. — I. linifolia auct. cat, non L. 



(dedicada por Bubani a Dunal, qui la descobrí a 

 Lloret de IMar, i852. — "Bubani que la va trobar 

 l'any següent, la designà amb el nom genèric de 

 Biauricula, pels dos lòbuls aurelletes de la sílí- 

 cula.) 



Bienal; tronc de i-5 dm., bastant gruixut, y lle- 

 nyés, a la base; dret, estirat, violaci, ramificat a 

 la part superior; fulles llargues y estretament li- 

 nears, enteres; flors grans, roseo-purpurines; sè- 

 pals oberts, colorats, circuits d'una ampla franja 

 lilacina; pètals oblongo-cuneiformes; filamentses- 

 taminals purpurins; anteres grogues; raím fructí- 

 fer curt, de 3-4 cm,, pedicels oberts, de 8-10 mm.; silícules trasovades, breument 

 alades a la base, lleugerament contretes a l'àpex; lòbuls de l'escotadura divergents, 

 punxaguts, per lo menys tan llargs com l'estil. «Planta de molta afinitat amb la 

 Ib. linifolia L., però mès encara amb la Ib. Prostii Soy-Will.» (Bub., Flora Pyren, 

 III, 221). 



«74 



