FLORA DE CATALUNYA 



Crucíferes. 



G. 80 - Hulchinsia. 



Hutcbinsia prccumbena 



251. »H. Aragonensis Losc. et Pardo. 



(del llatí Arragonensis, de V oAragó, per haverla 

 descoberta Pardo, al Baix Aragó, 1861.) 



Anual, glabra, tronc de 4-12 cm., flexuós, rami- 

 ficat desde la base, amb les branques arcuato-as- 

 cendents, llargament afiles, a la part inferior, y 

 poc fulloses a la superior; fulles impari-pinnati- 

 sectes, amb 2-4 parells de segments desiguals; to- 

 tes alternes, les inferiors peciolades, les altres sen- 

 tades; flors grans, pètals blanquissims, desiguals 

 per parells, trasovats, recorvats, sub-truncats a 

 l'àpex y llargament unguiculats, 2 vegades més 

 llargs que'l calze; raím fructífer corimbiforme, 

 fornit; pedicels filiformes, horitzontals, més llargs 

 que les silícules, que són eliptiques, poc atenuades 

 pels caps, ascendents, de celdes dispermes; estil 

 quasi nul. 



Geografia. — Cim del Montsant, no escassa entre el 

 pedruscam; 29 Maig 1910 legi. 



252. = H. petraéa R. Br. 



{del greco-llatt petTaQus, sinònim de petrensis;^we 

 neix entre les pedres; referintse a la seva esta- 

 ció.) (i) 



Sinonímia. — Cast. mastuerzo de piedras; sal- 

 silla de pàjaros. 



Anual; tronc de 3-8 cm., prim, flexuós, ramifi- 

 cat desde la base, pubescent; fulles impari-pinna- 

 tisectes, amb 6-8 parells de segments iguals, tras- 

 ovats, les radicals peciolades, en rosetó, les cau- 

 linars sentades; flors molt petites; pètals apenes 

 més llargs que'l calze, d'un blanc confós, raím 

 fructífer llarguet y bastant fornit, pedicels filifor- 

 mes, horitzontals, 2 vegades més llargs que les 

 silícules que són eliptiques y rodones pels dos caps, 

 de celdes dispermes; estil nul. . 



Geografia. — Llocs pedregoses o arenoses: comú al 

 Vallés, Ubach, S. Llorens del Munt; comarca de Bages, 

 Montsant; Plana d'Ancosa; et alibi. =Vich, Empordà, 

 Montserrat (Salv. !). — Mars-Maig. 



253. = H. procumbens Desv. 



(del llatí procumbere, compost de cubo, que sig- 

 nifica ajeures ; per la posició dels troncs.) 



(i) Distint de pèíreus, que es cosa de pedra. 



183 



