PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Cistacies. G. 86. - Cistus. 



Geografia. — Tarrassa, boscos pissarrosos de la cordillera superior, inier parentes, 7 )uny 

 1913 legerunt Cad. et Sallent. == Tibidabo, 22 juny, iegit Sennen. 



N.B. — Citada al regne de Granada per Boissier; a Narbona per Irat, y a Montpeller per Grenier (Willk. 

 Icon. I ; 49), resulta nova pera la flora catalana. 



276. = C. Campsii Cad. et Sen. — C. salviaefolius X ladaniferus. (L. 5). 



Planta no glutinosa, que per les fulles glabres, d'un vert clar per l'anvers, estel- 

 lulato-tomentoses y reticulades pel revers; per la forma dels foliols de Tepicalze y 

 dels sèpals, y pel toment dels mateixos y peduncols, s'aproxima al C. salviaefolius-, 

 però la forma oblongo-lanceolada de les fulles, la seva marcada y característica 

 olor y la forma y toment de les bracties l'emparenten amb el C. ladaniferus. La 

 longitut dels peduncols, 1-2 flors, llargament einergits, de les últimes bracties, y 

 la magnitut de les flors (5-6 cm. diàm.) són caràcters intermitjos d'aquelles dugués 

 espècies. 



Geografia. — Boscos àrits, sobre Horta, al peu del camí de Valldaura, inter parentes, 

 23 Abril y 7 Maig de 1913, legerunt Sqt\.\, Sali.!, et Cad. (u 



277. = C. Florentinus Lamk. (C. monspeliensis, salvifolius Loret et 

 Barr.). 



Planta no glutinosa, que per les flors y epicalze recorda el C. monspeliensis, però 

 la nervació y toment estrellat del revers de les fulles, són del C. salvifolius. Les 

 fulles lanceolades, i-3 nerves, contretes en curt peciol, y les flors 2-5, d'uns 2 cen- 

 tímetres, en raíms no unilaterals, tenen una forma que participa de les dugués es- 

 pècies. 



Geografia. — Cordillera litoral, Aramprunyà (2); Horta, abundant, inter parentes. = 

 Girona, La Granota (Bentham); estribacions del Tibidabo (Sen. !). — Maig. 



N. B.— Una planta cullidaa darrers de Juny als voltants de Tarrassa entre'l G. MONSPEDENSisy el C.crispus, 

 presenta les fulles del primer y les flors del segon. L'estat de la planta no'ns permet afirmar que sigui un hibrit 

 d'aquestes dugués espècies. 



(I ) Ens plau dedicar aquest nou hibrit al nostre illustre amic ei Sr. Marqués de Camps, president de la Co- 

 missió de Botànica de la R. Acad. de Ciències, de Barcelona. 



(2; V. Mem. R. Acad. de Ciències, 1908, p. 9. 



200 



