FLORA DE CATALUNYA 



Cistacies. 



G. 87. - Heliànthemum. 



Rassa H. plantagineum Pers. — Tuberaria variabilis, |3 plantaginea Wk. 



Se distingeix de la R. anterior per les fulles radicals molt grans, eliptico-lan- 

 ceolades, les caulinars superiors bractei formes, foliols de l'epicalze piloso-pesla- 

 nyosos, generalment acutiusculs y quasi iguals als sèpals. 



Geografia. — Terrenos granítics y pissarrosos àrits; Montalegre, cordillera litoral; Vall- 

 doreix; abundant al N. de Tarrassa; Montseny, Tordera, Empalme, Vidreras y altres llocs 

 del Baix-Empordà; Arbucias, S. Hilari, Guilleríes, a la mare de Déu del Coll; Cadaqués. 

 La Subsp. iNCONSPicuuM Thib., al Prat de Llobregat. 



La rassa H. milleri Rouy, amb les vars. a genuinum y |3 eriocaulon, comú per Catalunya, 

 y abundant al litoral y al nort de Tarrassa; la rassa H. plantagineum Pers., no escassa als 

 turons de sobre d'Horta. = Pirineu català, sobre la Junquera (Bub.); cap a Viladrau (Cos- 

 ta), envers Espinelbes y PuiglaguUa (Masf.); la Sellera y Osor (Cod.!). — Abril-Maig. 



282.= H. ledifolium Willd. — a macrocar= 

 pum Wk. — H. niloticum Pers. 



{del greco-llati ledum (0 ladum^, l'estepa negra, 



y folium, forma adjectiva neutra de folius, perla 



semblansa de les fulles; macrocarpum, del grec 



iLiaxpÓ!;, gros, y Kapnóc , fruit ; per la major mag- 



nilut de les càpsules; niloticus, del riu Nil, per 



estendre' s fins aquella regió africana.) 



Sinonímia. — Cast. , hierba del cuadrillo, ardi- 

 vieja. 



Anual; tronc de 1-2 dm., gruixut, dret o ascen- 

 dent, pubescent, crissat, com les fulles y sèpals; 

 fulles inferiors oblongues, oposades, peciolades y 

 estipulades, les superiors lanceolades, alternes, 

 ssntades y sense estipules; flors d'un groc pàlit, tacades de groc daurat, 3-io, en 

 raím clar, adornat de bracties foliacies, tan llargues com les flors o més; pedicels 

 gruixuts, 2-3 vegades més curts ^we'/cíi/j^e; fuUetes de l'epicalze lanceolato-linears; 

 d'un terç dels sèpals, que són ovato-lanceolats, aguts, amb nervis molt surtits; 

 pètals no més llargs que'l calze; estams uniseriats; càpsula sub-globulosa, alta de 

 un centímetre, pubescent a les sutures; estil dret, curt; llevors anguloses, quasi 



llises, rosato-ferruginoses. 



Geografia. — Terres argiloses ermes : Baix Aragó 

 (Losc!) y dintre la provincià de Lleyda (Csta.); Lleyda 

 (Agelet.!); Prats de Rey (Puigg.!); Ciurana, a l'Empordà 

 (Vay.); Pirineu català, loci oblilus (Bub., Flor. Pyr. III, 

 133). — Maig. 



N. B. — La que trovàrem el 1890 al ras o pla de Gardeny (Lley- 

 da) correspon a l'especie que segueix. 



283. = H. salicifolium Pers. 



{del llatí saVix, salicis, el sal;{e;pcr la semblansa 

 de les J ulles.) 



Sinonímia. — Cast., hierba turmera, h. del cua- 

 drillo. 



Anual; tronc de 5-2o cm., subllenyós, prim, 

 dret o prostrato-ascendent, ramificat desde la base, 



Halianthemuxn salicifolium. 



205 



