FLORA DE CATALUNYA 



Cistacies. 



G. 87. - Heliànthemum. 



Smonimia. — Perdiguera y planta blanca. 



Perenne; tronc de 1-4 dm., llenyós a la base, dret o agegut; pubescent-blanqui- 

 nós; fulles oblongo-linears o linears, verdes o piloso-grisenques per l'anvers, y albo- 

 tomentoses pel revers, planes o revoltes pel marge; estipules linear-alesnades, 

 pestanyoses o estellato-tomentoses; üots blanques, amb l'ungla groga, en cima 

 escorpioide, clara, bracteolada; pedicels reflexes; fulletes de l'epicalze oblongo- 

 linears, tan llargues com la tercera part del calze, no pestanyoses; sèpals ovats, 

 pulverulents, no hispits; càpsula voltada del calze, grossa (5-8 mm.), subglobulosa, 

 tomentosa; llevors nombroses, anguloses y un poquet granuloses. 



Subsp. H. pílosum Pers. — Sèpals glabres o un poc peluts sobre les costelles; 

 càpsula la meitat més petita; fulles tomentoses per les dugués cares y molt revoltes 

 pel marge. 



Geografia. — Erms y boscos àrits: la subsp. H. pílosum Pers., comú per tots els boscos, 

 desde la costes de Garraf fins a Montserrat, l'Ubach, S. Llorenç del Munt, Penades, comarca 

 de Bages y les Guilleríes. — Plana deVich, Manresa y províncies de Lleyda y Tarragona 

 (Csta.); Girona, Mayà (Vay.); S. Julià del Llor, a la Sellera (Cod.!). — Maig-Juliol. 



290. = H. squamatum Pers. 



(del llatí; de squama, la escama escata; per l'in- 

 dument que recubreix la planta.) 



Sinonímia. — Cast. flor del príncipe; jara de 

 escamillas. 



Perenne; rizoma llenyós y dur, del qual surten 

 branques tortuoses, de 5-25 cm., dretes, cubertes 

 d'escames platejades, com les fulles, que són 

 oblongues, planes, molt breument peciolades, ob- 

 tuses; estipules membranoses, linears, persis- 

 tents; flors grogues ajnb l'ungla bruna; 20-35, en 

 cimes escorpioides; bracties dístiques, 2-3 vegades 

 més curtes que'ls pedicels, els quals són més llargs 

 que'l calze ; sèpals ovats o eliptics, molt obtusos, 

 un poc més curts que'ls pètals; càpsula inclosa en 

 el calze, d'uns 3 mm., tomentosa; llevors ovades, 

 tosques. 



Geografia. — Terrenos argilosos y guixencs de la 

 part occidental; de Balaguer a Mollé, Sentiu y Mont- 

 gay (Csta.); cap a Castellfullit (Puigg. i). — Maig-Juny. 



291. » H. marifolium DC. 



{del greco-llatí maron, marum, nom que especifica 

 un Teucrium ; y íolium ; per la semblansa de les 

 fulles. 



Perenne; troncs de 1-2 dm., llenyosos a la base, 

 ageguts, intrincats, de branques primes, tomen- 

 toses; fulles ovades, agudes, subcordiformes a la 

 base, verdes per l'anvers, y blanques pel revers, planes poc revoltes per les vores; 



Heliànthemum squamatum 



209 



