PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Violacies. 



G. 89. -Viola. 



Perenne, rizoma prim, cundidor; troncs de 1-4 dm., radicants a la base, gla- 

 brescents, fulles inferiors oj'aío-coríjfiyorwes, les superiors lanceolades, fistonades, 

 estipules digitato-multipartides, amb els lòbuls laterals linears, Vinferior reflexe 

 y el mitjà més gran, espatulat y dentat; flors grogues o violades, grans, sèpals 

 lajíceolato-acuminats, cada pètal esclusivamentgroc o violat, esperó />r/wj, 2-3 ve- 

 gades més llarg que'ls apèndices calicinals, estigma infundibuliforme, càpsula 

 ovoide, curta. 



Geo^ríï/ía.— Pastures de montanyes granítiques y pissarroses; al Montseny, al poble de la 

 Costa; coll de Pal; coll de Tosas; Queralps, Núria. =Artiga de Lin(LIen.I). — Juliol- Agost. 



312. »V. Bubanii Timb. — V. grandiflora 

 Vill. — V. lutea Sm. j3 pyrenaica Gr. et G. 



{dedicada a P. Bubani, autor de la Flora Pyre- 

 naea.) 



Perenne, piloso-erissada o glabrescent; troncs 

 prims, de io-25 cm., ascendents; fulles inferiors 

 sub-orbiculars, de base truncada o subcordiforme, 

 les superiors oblongues, atenuades a la base, obtu- 

 ses, totes superficialment fistonades; estipules di- 

 gitato-partides, amb els lòbuls laterals linears, 

 l'inferior reflexe, el mitjà lanceolat; flors d'un 

 blau fosc, grans; pedúncols ordinàriament llargs; 

 sèpals linear-lanceolats, aguts, 1-2 pegades més 

 curts que la corola; apèndices calicinals desiguals, 

 truncats y pestanyosos o glabres; pètals trasovats, amples, esperó cònic, recte o 

 lleugerament encorvat, bastant gruixut a la base, 4-5 vegades més llarg que' Is 

 apèndices calicinals; estigma infundibuliforme; càpsula oblonga, lleugerament 

 apiculada. 



Geografia. — AI Montseny; abundant des de la regió mitja al cim; Guilleríes; Serra del 

 Coll, a la roca del Teix y Porta barrada; cap al cim de Sant Miquel Sulterra, no escassa. 

 = Pirineu Oriental, aprop de Prats de Molló (Xatard; Gay, ex Rouy); Costabona, sobre Ar- 

 les (Bub., suB V. KLEGANS Spach) ; Montseny; Sant Miquel Sulterra (Vay., sub V. lutea Sm. 

 Y GRANDIFLORA Vill., Rcichb.). — Maig- Juliol. 



HÍBRIT 



313. »V. Marceti Beck. — V. silvestris X V. Willkommii. 



Se diferencia de la V. silvestris per les fulles y estipules més amples; aquestes 

 un poc dentades ; esperó més curt, blanquinós; sèpals més amples; y de la V. Will- 

 kommii, del meteix habitus, per les fulles superiors acuminades; estipules més peti- 

 tes, dentades y franjeades; esperó més llarg; sèpals y pètals més estrets; apèndi- 

 ces calicinals rudimentaris. 



Geografia. — Montserrat, camí de Santa Cecília, Inter parentes. — Maig 1906 legi. 



224 



