PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Cariofilies. 



G. io8.- Dianthus. 



poc ramificals a l'àpex, fulles linears, llargament acuminades, blanes, planes, 3-5- 

 nerves, ordinàriament més llargues que'ls entrenusos, flors rosades o blanquino- 

 ses, grans, oloroses, solitàries o agrupades per 2-3, no involucrades, calícul format 

 de 4 bracties, rarament de 6, quasi iguals, oposades, lanceolades, insensiblement 

 atenuades en aresta herbàcia, aproximadament iguals a la meitat del tubu del cal- 

 ze; calze llarg, cilíndric, atenuat, estirat en tota la seva llargària, y terminat per 

 unes dents lanceolato-acuminades; pètals generalment laciniats, contigus, pilosos 

 a la garganta, de disc ovat; càpsula cilíndrica, llevors ovades, xagrinades; planta 

 polimorfa. 



Var. MÚLTiCEPS (Csta.) Cad. et Pau. — Flors freqüentment geminades, bracties 

 atenuades en aresta ampla, calze conoide, tubu de 20-22 mm. pètals atenuats, fulles 

 subrígides, amb el nervi principal prominent. 



Var. REQUiENii (Gr. et. G.) Cad. et Pau. — Flors generalment solitàries, bracties 

 contretes, en aresta estreta, calze conoide, tubo de 1 2-1 5 mm., pètals dentats, fulles 

 subrígides. nervi principal prominent. 



El nombre de bracties del calícul, tant en el tipus com en les varietats, és de 4 

 y sols per excepció és de 6. 



Geografia. — Boscos y pastures seques de les montanyes : comú desde la cordillera supe- 

 rior del Vallés al Pirineu; Montseny, Ribas, la Cerdanya,.^/ a/z6i. = Rocacorba, Olot, Mont 

 (Vayr.). 



La var. multiceps (Csta.) Cad. et Pau, en terrenos argilosos àrits de l'Ubach, Sant Llorens 

 del Munt, Montserrat y Berga. = Collbató, Cardona, Viladordis (Csta.); Prats de Rey 

 (Puigg.!); desde Serrateix y Viver a Castellfullit, y desde Mura a Montfalcó, Alujes, etalibi, 

 de la Segarra (Font); Montseny (Sen.l. 



La var. REQuiENii(Gr. et G.) Cad. et Pau, als boscos de Tagast, Bagà, Hospitalet, Coll- 

 de-Jou, Rebost, Puigllansada, Pobla de [Lillet, Castellar de n'Huch y Núria. = Setcases 

 (Isern!, Carbó!); montanya de Cassot, aprop de Vilaller, Castanesa, Benuí y Bassibé (Csta.); 

 Coll de la Marrana, FontUetera, Rocabruna, Molló, Costabona, Tragurà, Requesens, Sa- 

 linas (Vay.); de la Cerdanya a la Vall de Llo (Gaul.). — Juliol-Agost. 



387. = D. Valentinus Wk. — D. Broteri 

 Boiss. et Reut. — D. superbus Asso et 

 alior. (non L.) 



(Valentinus, de Valencià, per la sepa habitació 

 clàssica; dedicada a Fèlix Avellar Brotero, A. de 

 la «Phytographia Lusitaniae select». 180 1.) 



Vivas, rizoma llenyós, ramificat, amb branques 

 folioso-cespi toses y troncs florífers de 3-4 dm., ro- 

 dons, ramificats, fulles linears, planes, dretes, 

 agudes, 3-nerves, subrígides, les caulinars infe- 

 riors més llargues que'ls entrenusos, les superiors 

 bractei formes, flors rosades, venoses, solitàries, 

 llargament pedunculades, calícul de 6-8 bracties, 

 molt desiguals, imbricades, ovato-lanceolades, 

 atenuades en mugró curt y herbaci, estriades, albo-escarioses y pestanyoses al 

 marge, tan llargues com la meitat del tubu del calze; calze llarg, atenuat, dents 



