FLORA DE CATALUNYA 



Linacies. 



G. 123. - Linum. 



lats, obtusiúsculs (i), S'tierves, pilosos y pestanyoso-glandulosos , una vegada més 

 llargs que la càpsula; pètals trasovats, tres vegades més llargs que 'Is sèpals, amb 

 venes violades; estigmes claviformes ; càpsula globulosa, estriada, apiculada y 

 pubescent. 



Geografia. — Boscos y prats de les montanyes : al Bergadà, al peu del santuari de Cor- 

 bera; Sant Climents, a les vores del riu Saldes; cap a les Adous del Bastareny, vores del 

 riu Greixa, a la falda del Cadí; turons y prats de Ripoll y Ribas. = Al peu de Queralt y 

 de Capolat (Puj. C), al Llussanés, Besora, Vidrà, S. Juan de les Abadesses, Crexenturi, 

 Ciuret, Rocabruna, Coll de Malrem, Baget et alibi (Vay.); Ridaura, aprop d'Olot; Bassego- 

 da (Tex.); Conca de Tremp (Bub.). Baixa fins ais 800 m., abundant a Castellfullit del 

 Boix, a la serra de Can Torra (Font). — 'Juliol-Agost, 



463. » L. cathàrticum L. 



{del greco-llati xaGapitxóc;, 4, óv, que purifica pur- 

 ga; en altre temps s'havia empleat com a pur- 

 gant.) 



Sinonímia. — Canxalaigua d'Espanya, pi bord; 

 cast., lino purgante, cantilagua, canchilagua. 



Anual, arrel prima; troncs de i-3 dm., prims, 

 glabres drets ascendents; fulles trasovato-oblon- 

 gues, oposades, més llargues que 'Is entrenusos, 

 finament escabroses al marge, i-nerves; flors blan- 

 ques, petites, en cimes bípares; pedicels subcapi- 

 lars, drets, de 2-10 vegades més llargs que la flor; 

 sèpals ovato-lanceolats , acuminats, i-nerves, gla- 

 bres, tan llargs com la càpsula; pètals trasovats, 

 una vegada més llargs que'ls sèpals; càpsula globulosa, petita, glabra. 



Geografia. — Boscos, prats y llocs herboso-umbrívols de les montanyes : Montserrat, a 

 rUbach, S. Llorenç del Munt; Montseny, Montsolí, Bagà, Ribas, Queralps, ei alibi. = Bas- 

 tant comú y freqüentment abundant desde Sallent fins més amunt de Berga (Puj. C); Vich 

 (Masf.), Olot (Bolós, Tex.), la Sellera r. (Cod.); Camprodon (Bub.); comú a les valls infe- 

 riors del Pirineu Central (Zett.); port de Pallars (Llen.l). — Maig-Agost. 



464. - L. suffruticosum L. 



(format del llatí sub y fruticosus, de frutex, icis, 

 l'arbust; es a dir, quasi un arbust.) 



Sinonímia. — Cast., lino silvestre agudo, lino 

 armado; hierba sanjuanera, lino blanco. 



Perenne ; de rizoma llenyós , tortuós y molt ra- 

 mificat; troncs de 2-4 dm., llenyosos, drets o as- 

 cendents, j^w^eru/o- escabrosos; fulles linear-ales- 

 nades, mucronato-cuspidades, glaucescents, i-ner- 

 ves, rígides, revoltes pel marge, molt escabroses , 

 les inferiors y les dels troncs estèrils, curtes y 

 apretades, les superiors més llargues y clares; flors 

 d'un blanc pur de neu, nombroses, en cimes irre- 



(i) Acuminats, diuen els autors; mes no'ls harem observat aixís ea la planta per nosaltres estudiada. 



335 



