PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Linacies. 



G. 123. - Linum. 



gulars, apanotxades; sèpals ovato-lanceolats, acuminats, 3-nerves, pestanyoso-glan- 

 dulosos; pètals trasovats, amb nervis gairebé incolors, contrets a la base, amb l'un- 

 gla purpurina, 5-6 vegades més llargs que'Is sèpals; estigmes capitats ; ckpsula. 

 ovoide, acuminada, més curta que'l calze. 



Geografia. — Terres guixenques, margoses o calcaries : s'estèn per tot l'Urgell fins a 

 Calaf y baixa per la Segarra fins a la vora dreta del Noya, sobre Gelida, al peu de Masgrana- 

 da. — Maig-Agost. 



465. = L. salsoloídes Lamk. — Subsp. de 

 l'anterior, sec. Rouy. 



(del genre Salsola, y la terminació grega zxbryc,, que 

 indica semblança; per la que te amb alguna Salso- 

 la, especialment la vermiculata.) 



Freqüentment confosa amb el L. suffrutico- 

 suM L. se'n distingeix per ser més feble, menys lle- 

 nyosa y de menor talla; per les seves fulles linear- 

 filiformes, mucronulades , gairebé glabres y més 

 verdes; per les flors 7nés petites, menys abundants, 

 d'un color blanc tirant a groc, y pels pètals tras- 

 ovato-cuneiformes, amb nervis purpurins ben mar- 

 cats, 3-4 vegades més llargs que'Is sèpals. 

 Hi hà peus de flors brevistiles y n'hi hà d'altres de flors longistiles. 



Geografia. — Terrenos margosos y silicis àrits : freqüent desde la cordillera litoral al 

 través del Vallés, Penades, Bages, Segarra, Llusanés, Berga, Bagà, fins al Cadí; Vall de Ri- 

 bas. = Bàscara, Oriol, Sarrià, Pirineu català (Bub.); Molins; Terrades (Senn.). — Maig- 

 Agost. 



466. - L. gàllicum L. 



{del llatí galileus, francès, de França; probable- 

 ment per la primera habitació on fou estudiat.) 

 Sinonímia. — Cast., lino de Madrid, lino de flor 

 amarilla. 



Anual; arrel y troncs prims, aquests de 1-4 dm., 

 drets o ascendents, glabres, ramificats, de bran- 

 ques filiformes; fulles linear- lanceolades, agudes, 

 atenuades a la base, escabriúscules al marge, i-ner- 

 ves; flors grogues, petites, en cimes irregulars, 

 formant una panotxa clara corimbiforme; pedicels 

 capilars, poc més curts o més llargs que'l calze; 

 sèpals ovato-lanceolats , glabres, i-sub 3-nerves; 

 pètals d'un groc pàlit, una vegada més llargs que 



els sèpals; estigmes capitats; càpsula petita, globulosa, la meitat més curta que'l 



calze. 



Geografia. — Boscos y terres pedregosos, sense ser comú : desde'l litoral fins a Ribas; 

 Castelldefels, Tibidabo; Tarrassa, a la cordillera superior; cims del Montcau y S. Llorenç 



336 



