FLORA DE CATALUNYA 



Familia i8.*-MALVACIES R. br. 



(Del principal genre que conté la familia : Malva.) 



Flors hermafrodites, regulars, generalment blanques o vermelloses, solitàries 

 o en fascicles axilars, calze y corola pentàmers; el primer 5-partit, persistent y ca- 

 liculat, y aquesta, amb els pètals concrescents perles ungles; estams indefinits, 

 monadelfes, formant els filaments un lubu soldat amb les ungles dels pètals que 

 recobreix l'ovari; fruit poliaqueni, o capsular : herbes, arbustos, o arbres de fu- 

 lles simples, alternes, palmati-nerves y estipulades. 



Fruit càpsula 5-locular, septicida, calícul partit en 10-12 lacinies li- 

 nears, pètals albo-groguencs, amb l'ungla nigro-purpuria, 



130. Hibiscus. 

 Fruit poliaqueni, calícul de 3-9 divisions lliures soldadesa la base. 2. 



Aquenis agrupats en capítol, sobre un receptacle globulós, calicul de 

 3 foliols lliures, cordiformes, punxaguts, la meitat més curts que'ls 

 sèpals 126. Màlope. 



Aquenis verticilats 3. 



Estigmes obtusos, calículs de 2-3 foliols lliures, inserts a la base del 

 calze 127. Malva. 



Estigmes setacis, foliols del calicul soldats per la base, inserts al pe- 

 dúncol 4. 



Calícul de 3 foliols 128. Lavàtera. 



Calícul de 6-9 foliols 129. Althaéa. 



Genre 126. -MÀLOPE L. 



(Nom donat pels grecs a la malva arbòria {Lavàlera) , segons afirma Loudon). (i) 

 Flors rosades, amb venes purpurines, grans, axilars, solitàries, sostingudes, per 

 pedúncols més llargs que les fulles; calícul format de 3 foliols cordiformes, pun- 

 xaguts, arrimats al calze, que neixen del pedúncol, la meitat més curts que'l calze, 



que es 5-íit, amb els lòbuls lanceolato-acuminats; 

 corola 2-3 veg. més llarga que'l calze, pètals cu- 

 neiforpies, estigmes capitats, aquenis ovoides, gla- 

 bres, rugosos, agrupats en capítol sobre un recep- 

 tacle globulós; herbes perennes, troncs de 1-4 dm., 

 drets o ascendents, angulosos, amb alguns pèls 

 setosos, inserts sobre un petit tubèrcol, fulles 

 ovato-oblongues, peciolades, festonades o dentades. 



479. - M. malacoides L. 



(gfec \ia\aKo-E\br[c„ de fxoXaxó*;, tou, y elhoc,, J^ofína; 

 per la seva consistència blana). 



Geografia. — Cultivat y perfectament espontani en 

 llocs estèrils dels voltants de Tarrassa, però raríssima.= 

 La Segarra, vora dreta de la riera de Guardiola, r. r. 

 (Fonll); Llocs estèrils del Mitjdía (Rouy). — Juny-Juliol. 



Malope malacoidea. 



(i) En lloc més trobem consignat aquest nom. Altres el fan derivar de fiaXói; , que interpreten «cobert de 

 pèls blancs», però això no dóna raó de la dessinencia de 1* paraula ni concorda prou exactament amb 1 aspecte 

 de la planta, molt lleugerament hispida. Podria conjecturarse que aquesta paraula te que veure amb el grec 

 ILit^Xcflcp, OTioi; ()iif\\ov 6ij?), vert de poma o groc de codony, semblantment a la formació de antilopk 

 (0 antelope), aludint al color vert clar y Uustrós de la planta. 



345 



44 



