PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Malvacies. 



G. 127. - Malva. 



Geografia. — Terrenos arenosos y argiloso-calissos àrids : immediacions de Barcelona, 

 San Martí de Provensals (Montserrat); Llers (Senn.!). — Maig-Juny. 



N. B. — La planta de Llers presenta les flors més grans y les lacinies calicinals més amples y obtusiüscules 

 qu9 la de Valdígna ( loco ciass. in regno Valentino, sec. Pau.) 



482. = M. Àlcea L. 



{greco-llati àXxéa, mahi silvestre; per la sem- 

 blansa.) 



Perenne, tronc de i m. o més de altura, robust, 

 rodó, ramificat, pubescent o erissat, fulles pecio- 

 iades, les inferiors suborbiculars, les caulinars lo- 

 bades o partides, estipules lanceolades, més curtes 

 que'l peciol, caduques, flors rosades, grans, soli- 

 tàries a l'axila de les fulles y aglomerades a 

 l'àpex, pedúncols més curts o poc més llargs que 

 les fulles; calícul de 3 foliols ovato-lanceolats, tan 

 llargs com el tubu del calze acrescent y vesiculós; 

 lacinies del meteix amplament triangulars, re- 

 ticulato-pubescents, corola 3-4 veg. més llarga 

 que'l cal^e, aquenis glabres, arrodonits per l'esquena, que's tornen negres a la ma- 

 turitat. 



Rassa M. fastigiata Cav. — Planta coberta d'un toment abundant curt y estre- 

 llat; fulles 5-lobades, amb els lòbuls festonats, el terminal més gran y subacumi- 

 nat; foliols del calícul ovats, pètals trasovats, escotats, aquenis pàlits, peluts per 

 l'esquena, sobretot cap a l'àpex. 



Geografia. — Boscos, torrenteres y llocs petreo-herbosos de la regió pirenenca o subpire- 

 nenca : Olot, al bosc de la Tosca y a TAcot, r.; marges de la vall de Ribas, davant de Mon- 

 tagut; Queralps. = Camprodon (Cunil); Surroca y Ogassa; pont de les Rocasses, Campro- 

 don; penyes de l'enrunat castell de Milany, capa Vidrà y Ribas (Vay.). — Juliol-Agost. 



N, B. — Coita y Vayreda la donen per M. lobata Cav., considerada per DC. y per Wk, com a varietat de la 



FASTIGIATA. 



483. » M. moschata L. 



(format del grec \íàoxoc,, olor del mesc; llatí mig, 

 muscum; significantse amb això una certa olor.) 

 Perenne, tronc de 3-6 dm., dret, rodó, ramifi- 

 cat, un poc erissat o pubescent; fulles peciolades, 

 les radicals suborbiculars, toiQs palmatisectes, de 

 segments ± fondos y estretament dividits; esti- 

 pules lanceolades; flors solitàries, a l'axila de les 

 fulles y aglomerades a l'àpex, rosades; pedúncols 

 més llargs que les fulles; calícul de 3 foliols li- 

 nears, atenuats pels dos caps, pestanyosos, tan 

 llargs com el tubu del calze, que es acrescent, de 

 lòbuls triangulars, reticulats y pubescents; corola 

 2-3 veg. més llarga que'l cal^e; pètals ovato-cu- 

 neiformes, escotats, aquenis jpe/w/s, llisos, que's tornen negres a la maturitat. 



348 



