PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Malvades. G. 129. -Althaéa. 



494. = A. ficifolia L. 



{del llatí ficus, la figuera; y foMum, fulla; per 

 la semblansa de les fulles ) 



Difereix de la anterior per les fulles palmaíi- 

 partides, de 5-7 divisions molt obtuses, subsinua- 

 to-dentades, pels pedúncols més llargs (2-3 cm.), 

 lòbuls del calícul 3 veg. més curts que'ls del calze, 

 que son lanceolats, amb linies longitudinals pro- 

 minents; pètals grocs. 



Geografia. — Voltants de Berga (Senn.I), probable- 

 ment procedent de cultiu. — Juliol. 



495. A. officinalis L. 



{pels seus usos y virtuts jnedicinals.) 



Sinonímia. — Malví; cast., malvavisco, hierba 

 canamera;/r,, guimauve; it., altea; angl., marsh 

 mallow; al., Eibisch. 



Perenne, arrel gruixuda, tronc de i m. o més, 

 dret, robust, simple o poc ramificat, velutino-to- 

 mentós, com tota la planta; fulles ovades, festona- 

 des, sublobades y peciolades; estipules linears, 

 petites, caduques; flors d'un blanc rosat, mitja- 

 nes, axilars, sobre pedúncols multiflors més curts 

 que' I peciol; lòbuls del calícul linear-lanceolats, 

 més curts que'ls del calze, que son ovato-acumi- 

 nats, connivents sobre'l fruit, pètals ovato-cunei- 

 formes, escotats, 2 veg. més llargs que' I cal^e; 

 aquenis peluts, groguencs, de vores obtuses. 



Geo^ríj/ía. — Prats, hortes y llocs humits: al Vallés; Urgell, abundant als prats de Navès, 

 aprop de Lleyda; estany d'Hars; Ribas; Olot; Castelló d'Ampurias, e/ a/16/. = Comú per 

 paratges humits (Csta.); Vich (Masf.). — Juliol-Septembre. 



496. - A. hirsuta L. 



{del llatí hirsutus, erissat; pel seu toment setós.) 

 Sinonímia. — Cast., malvavisco peludo; cana- 

 mera azul. 



Anual, tronc de 1-4 dm., solitari y dret, o bé 

 varis y ascendents, erissats de llargs pèls setosos; 

 fulles peciolades, les inferiors orbicular-renifor- 

 mes, festonades, les altres palmatipartides, de 

 divisions oblongues, inciso- festonades; estipules 

 ovato-acuminades, petites, barbudes, persistents; 

 flors lilacines y després blaves, axilars, solitàries; 

 pedúncols més llargs que les fulles; lòbuls del 

 calícul y del calze llargament lanceolato-linears, 



356 



