PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gen re 130. -HIBISCUS L. 



(De la forma grega í|3íc(xo<;, de Dioscor., equivalent al llatí ibiscum o hibiscum, la althaea 

 o malva silvestre.) 



Flors groguenques, nigro-purpurines a la base, grans, axilars, solitàries; pedún- 

 cols més llargs que les fulles, calícul multipartit en lacinies linears, reflexes, inser- 

 ies al pedúncol, molt més curtes que'l calze, 5-lobat, a la fi vesiculós, reticulat, de 

 lòbuls triangulars; pètals trasovats, una veg. més llargs que'l calze; estigma capi- 

 tat, fruit càpsula 5-locular, loculicida, trasovoide, setosa, inclosa; llevors negres, 

 reniformes, amb petits tubèrcols : herbes anuals, troncs de 3-4 dm., el central dret 

 y els altres ascendents, amb pèls estrellats y setosos; fulles glabrescents, les infe- 

 riors orbiculars, les altres 3-5-partides en lacinies oblongues, lobato-cuneiíormes; 

 estipules alesnades, petites, barbudes. 



498. = H. Trionum L. 



{del llatí Triones, um, e/ Carro; relacionant pro- 

 bableynent amb la presencia d'aquesta constelació 

 la floració matinal d' aquesta planta de flors soli- 

 seques y efímeres (i). 



Sinonímia. — Cast., malva vesicaria o vejigosa, 

 aurora. 



Geografia. — Terres cultivades : freqüent als camps 

 pròxims a la Porta Nova de Barcelona, en temps de Sal- 

 vador; immediacions de Tarragona, baix Aragó (Losc. 

 et P., Senn.l in Hb. Cad.); semi espontani en algun 

 jardí d'Olot (Vay., Bolós); Sallent, aprop del mas Illa 

 y al punt designat pels Emprius(Puj. Cl), — Juny-Se- 

 lembre. 



(1) Les denominacions de «aurora» del cas/., cestel del dematí» del alem. y «bona nit a les nou» àtXangl., 

 semblem confirmar aquesta relació. 



358 



