FLORA DE CATALUNYA 



Hipericinies. 



G. 133. - Hypericum. 



Geografia. — Marges y torrents 



530. • H. crispum L. 



(//aíi'crispus, cosa crespada; aludint al marge on- 

 dulat de les fulles.) 



Perenne, tronc de 1-2 dm., dret, cilíndric, gla- 

 bre, ramificat des de la base; fulles lanceolades, 

 sentades, agudes, de marge crispato -ondulat, 

 amb punts translúcids, vorejades de glàndules 

 negroses; flors grogues, grans, terminals, soli- 

 tàries o en cimes pauciflores, disposades en pa- 

 notxa piramidal; sèpals ovato-oblongs, un poc pes- 

 tanyoso-glandulosos; pètals ovats o bé oblongo-li- 

 nears, obtusos, 4-5 vegades més llargs que' I cals^^e; 

 estams poc més curts que la corola; càpsula 2-3 

 vegades més llarga que' I cal\e. 

 part austro-occidental del Vallés entre Rubí y Valldo- 



reix (Jov.l); Montjuich, cap a la Creucubarta (Tex. ex Gsta.). — Juny. 



531. » H. nummularium L. 

 {del llatí nummulus, la moneda petita; per la 

 jorma de les fulles.) (i). 



Perenne, rizoma llenyós y cundidor, que pro- 

 dueix nombrosos troncs filiformes, simples, difu- 

 sos, glabres, de i-3 dm.; fulles orbiculars, breu- 

 ment peciolad es, pèdides pel revers, sense punts 

 translúcids o molt escassos; flors grogues, grans, 

 en cimes terminals pauciflores; sèpals elíptics, ob- 

 tusiüsculs, pestanyoso-glandulosos; pètals 3-4 ve- 

 gades més llargs que'l calze; estams quasi iguals 

 als pètals; càpsula ovoide, poc més llarga que'l 

 cal^e. 



Geografia. — Escletxes humides de les roques calices 

 als Pirineus centrals : Hospital de Benasque y Renclusa 

 de la Maladetta (Puj. J.); Pedrafita y altres punts dels 

 Alts Pirineus (Lap.); ports de Benasque (Zeit., Bub.), y 

 de la Picada (Gr. et G.); Penablanca (Bub.); Artiga de 

 Viella (Llen.l). — Juliol-Setembre. 



532. »H. Richeri VilL — H. fimbriatum 

 Lamk. 



{dedicat a Pere Richer de Belleval, director del 

 Jardí Botànic de Montpellier : llatí fimbriatus, 

 de fimbria, la franja; fent referència als sarre- 

 llets que voregen els sèpals.) 

 Perenne, rizoma llenyós, de divisions primes; 



(i) Nummularius, adjectivat per Linneus, com en la Ltsimachia nummularia L. 



381 



