151 



hwar andra, sannerl. öfwerwäga beswärligheteme. Men jag miss- 

 brukar min Bror och twättar förlänge morianen; men jag kan ej 

 släppa min K. Br. med mina tankar, som är, då jag lefvver. 

 Min Kiäreste Hr Broders 

 Upsala 1767 ödmiuke tienare 



d. 3 Martii. Carl Linné. 



Utanskrift och sigill saknas. 



^ Bäcks hustru anna Charlotta Adlerberg, född 1737, afied den ^t Fe- 

 bruari 1767. 



* Då lifvet gafs oss, gafs oss ock döden; själfva lifvet är intet annat än 

 en vandring mot döden, sä att från samma stund vi först sågo dagens ljus, 

 började vi vandra på vägen mot döden. Spenabarnsåldern förbytes till barn- 

 domen, denna till ungdomen, denna till ålderdomen, så att ajälfva tillväxten 

 innebär en förlust. Våra lefnadsår rulla bort med otrolig hastighet och så- 

 lunda upptager vårt lif ingen nämnvärd del af den oändliga tiden. Vår lifstid 

 är sannerligen mindre än ett ögonblick, om den jämföres med tiden i sin hel- 

 het. Allt mänskligt är kort och förgängUgt. Själfva dö vi dagligen, under 

 hvarje timma borttages en del af vårt lif och den s. k. mognare åldern; våra 

 års kretslopp äro endast helt få. 



^ Intet är så osäkert som menniskolifvet, intet så förgängligt; allt mensk- 

 hgt är kort och förgänghgt. 



* Sannerligen någon skulle mottagit lifvet, om det ej utan hans vetskap 

 gifvits honom. 



^ Vi skola gå dit, som allt till sist skall komma. Med den lagbestäm- 

 melsen äro vi födda, att tiden skall nedslå och borttaga allt. Hvad är dårakti- 

 gare än att klaga öfver döden, till hvilken vi alla blifvit födda? Må vi därför 

 modigt mottaga detta slag, som vi ej kunna undvika. Alla seglare söka nä 

 hamnen: hvilken sörjer öfver att han först nått den och ej längre kringkastas 

 af vexlande stormar; orätt anse vi, att en längre väg till döden är att före- 

 draga. Om den är en dåre, som gråter öfver att han ej lefvat hundra år 

 förut, så är den lika dåraktig, som sörjer öfver att han ej får lefva hundra 

 år senare. 



^ Döden är naturens bästa läkemedel; den botar sjukdomar, den afvärjer 

 elände, den boi-ttager smärtor, den försätter oss åter i det lugn, hvari vi lågo, 

 förrän vi föddes. Alla olyckliga skulle fått förblifva lyckliga, om döden kom- 

 mit förr. Ingen är lycklig före sin död. 



