51 



Må wel, MiD Gunstiga Herr Professor, och war så gunstig hälsa 

 alla bekanta och Gynnare, samt tro at jag lef:r 



Högädle och Widtberömde Hr Professorns 



ödmiuke tjenare 



A. Bteck. 

 Urna. Soc. Vol. IL i>63. 



1 Georg Ernst Stahl, född 1GG0, professor i Halle. död 1734; genom sin 

 lära om »animismen» eller själskraftens betydelse inom medicinen bildade han 

 • n skola, som ifrigt opponerade sig mot de af Boerhaave m. fl. uttalade lng< 

 terna. 



2 Johannes Junker. född H.79, professor i Halle, död 1759, den föregåen- 

 des mest i frige oefa framstående lärjunge. 



3 Johann Heinrich Pott, se bref. 564 not. 6. 



* Andreas Sigismund Marggraf, född 1709, framstående tysk kemist, genom 

 sin upptäckt af britbeuuui sockerbalt upphofsman till bitsocker-fabrikation«-ii. 

 död lTs-j. 



' Inttgttgen tillhörande Ernst Gottlieh Bose, lödd 17 w Ji, professor i Leip- 

 zig, död 1788 eller Georg Matthias Bose, född 17K». HMMOC i Blonoftrfta fa" 

 koHeteo i Leipzig, sedan professor i Wittenbertf, död 1760. 



Mm;m\n ScbOIXM, född 171.'!, student 17:5:2 i Upsala, där lian dock ej 

 tog någon examen, stadsfältskär i Stockholm 1735, kung!, lifkirurg 1743, arkia- 

 tei 17".".. adlad under Damn ron s. uirzERCRANTz, död 1801. 



643. 



Högädle tull widtberömée Herr Professor. 



At detta måtte linna Herr Professorn i önskelig welmåga, är min 

 hjertcliga önskan och anhållan. Jag har hållit nödigt wara, at berätta 

 Herr Professorn en liten historia. En kiöpman ifrån Berlin, som jag 

 kiändt i Paris, kommer dessa dagar af sin Pariser-resa. Der hade han 

 af Hr ÖfwerHoflntendenteu Horleman hörclt berättas, thet jag skulle 

 wara wiss om LifMedici-Sysslan hos ( Iron-Prinsen. Wid sin ankomst 

 berättade han det hos änkedrottningens fruntimber; de hade hördt orätt, 

 och saken kommer så till Änkedrottningen, at samma kiöpman skulle 

 hafwa rest ända til Leipsig i följe med en Doctor ifrån Paris, fransos til 

 Nation, som Ofint. Horleman hade beställt til Swerige för Hans Kungel. 

 Höghet. Jag råkte sedan samma kiöpman, och med mycken möda kunde 

 öfwertala honom, at eij löpa omkring med nouvellen, thet jag war derlil 

 ärnad. Så wisst hade talet gått i Paris, at ingen twiflade derom. I dag 

 war jag hos Hr Envoyén Rudenskiöld, 1 som begynner fråga mig, om 



