106 



jag giorde senast äfter M. Brors råd, skref till Academien, 8 

 det jag ångrar så länge jag lefwer. jag dömmer som mig tyckes 

 om deras insict och nit för wettenskaper. vincenda est omnis for- 

 tuna ferendo. 4 jag seglar i hamn; och skall aldrig någon få höra 

 knäp af mig, allenast jag giort från mig skånska resan, jag skall 

 ock blifwa mätt. jag skall läsa men aldrig skall någon mer få 

 mitt. 



När jag kom hit i brefwet, fick jag min Brors skrefna i går. 

 will Hastswerd 5 utgifwa något, det skall wara mig rätt kiärt. och 

 hwem annor, allenast det icke purt tages mitt, och gifvves ut i en 

 annors namn. ty det kan jag ej tola som där på arbetat i 20 åhr; 

 nog kan och jag älliest läsa för studenter more majorum, at de 

 ej skola få et ord redigt, så giöra andra; skulle älliest jag plichta 

 för min ärlighet, jag som wågar mig säga warit den endaste ärlige 

 informator. 



R:d salep. slå upp materia Medica min § 412. 



R:d salep persar. turcar. E. Nat. Gurios. I. app. <fc Cent. 4 

 Obs. 62. R:d compressa oblonga rugosa pellucida inodora, sapore 

 tragacanthoe. här af giöres en drick more cocholatae med honung 

 och ingefära, drickes warm. ett det starkaste aphrodisiacum. 



Wallerius har jag för detta tält med; han lofwade at med 

 första bud skicka henne 6 till Stockholm till m. B. 



Att upmuntra hans M:t torde wara artigt nog bruka folia Mari 

 veri ss. uti electuario; jag är säker at de skulle giöra mer än 

 något som än brukats. 



Argumentet om lectionerne war helt artigt, men aldrig till— 

 räckeligit. det är utan exempel, wisa mig någon literat twungits 

 at wara lärd; alla regenter hafwa sökt upmunta dem, men ej 

 twinga; wähl sätta af dem som ej giöra godt, men ej stuta. am- 

 bition kan drifwa dem dit, som ej canoneskott. lägg ihop alt wart, 

 som nyligen blifwit, se om något stånd är mera twungit i Europa, 

 jag wett helt wist at detta skadar mer sciencerne, än all lätia till— 

 förene. Men hår om wille jag häldre tala än skrifwa. 



får jag en gång tid på mig, woro på några dagar giort at 

 refutera Klein, så at han aldrig skulle rätta sig. nog kan M. Br. se 

 at han ej är i stånd skrifwa en enda rad sine errore. det fodrar 

 mera till at gå tillian rätt: han kan ju intet prima principia. Men 

 så länge lectionerne wara är det mig omögligt, jag har aldrig för- 

 summat mig; jag komer allenast at läsa 8 gånger mer än älliest; 



