206 



wäh], sprakar skämt med alla; paroxysmen war öfwer; de gå in 

 alla att äta; han höres pusta af pigan utan före, som går in, då 

 han dör; folket ropas, då de komma in är sista pusten; under 

 det dragés munnen litet på sne, men straxt äfter döden rättas: 

 ergo pura Asphixia. han hade styrka at lefwa på. 

 han war sachtmodig at lefwa få. 



men hielper hwarken konst äller skickelighet älr krafter, 

 jag är Min K. Broders 



och Regii Collegii Medici Prsesidis 

 Upsala d. 27 martii underdånigste och 



1753. troplichtigste undersåte 



G. Linneeus. 



jag tors nu aldrig skrifwa något frijbref mera till K. Br.; al- 

 drig skall han mera taga mig på quickan; tak för hielpen; man 

 kan ofta af lapprij blifwa utskiämd. 



Utanskrift: 



Archiatren 



Wälborne Hr Doctor Back 

 Regii Collegii Prcesidi 



Stockholm. 

 Sigill I, svart lack. 



1 Squalus glaucus L. Syst. nat. ed. VI p. 235. 



2 Simia Paniscus L. Syst. nat. ed. VI p. 26. — I beskrifningen öfver 

 sin brasilianska resa berättar Marcgraf. att dessa apor dagligen på för- och 

 eftermiddagar samlas, och att då en mindre tager plats på ett upphöjdt ställe 

 samt de öfriga sätta sig i ring kring henne. Hon börjar därefter högljudt 

 sjunga och sedan hon med ena handen gifvit ett tecken, instämma de öfriga 

 och fortsätta därmed, tills ett nytt tecken med handen gifvits. Då tystna på 

 en gång alla de andra och deras anförare afslutar därpå sången med några 

 högljudda toner. 



3 Andreas von Gundelsheimer, född 1668, Tourneforts följeslagare under 

 färderna i Orienten, slutligen preussisk hof- och lifmedicus. död 1715. 



4 Erik Tuvén, aktuarie i Collegium medicum; »i sådan egenskap började 

 han 1754 att på Riddarhuset i Stockholm hålla offentliga föreläsningar i Na- 

 tural-historien, och att med ungdomen anställa Botaniska excursioner, 1760 

 förordnades han af K. Lazaretts-Direktion till Prsefectus vid Lazarettets Bota- 

 niska Trädgård på Kongsholmen, hvilken han först sjelf satte i stånd, medelst 

 örternas sående och införskaffande ifrån andra Trädgårdar» (Sachlén, Sveriges 

 Läkare-historia I s. 778). 



5 Erik Anton von Grooth, född 1724, hofjunkare, död 1753; son af Lands- 

 höfdingen i Upsala Carl von Grooth och Eva Hele.xa Ehrencrona. 



