Místo skonu Theodoia iSováka u Libice n. C. 



VI. 



26. červenec 1901. 



V polovici července r. 1901 odevzdal Theodor Novák zkušební 

 kommissi universitní obě písemné své práce z chemie a bo- 

 taniky. Prázdniny hodlal věnovati systematickému studiu ke zkou- 

 škám. Unaven a umdlen poněkud chtěl » okřáti na prsou matky 

 Země«, jak sám říkával osamělému bloudění v skrytých lesích a 

 zapadlých končinách. Krkonoše, jež poznal jako hošík r. 1896, 

 vábily jej nejen bohatou kryptogamickou kořistí, již si od nich 

 sliboval, nýbrž i samotářským klidem svých hřebenů a mlčelivou 

 hloubkou lesů na úbočích. Časně ráno v pátek dne 26. července, 

 pln svěžesti s pevným plánem jeti přímo do Vrchlabí, opustil 

 domov rozloučiv se stručně, jakoby odcházel na půldenní vycházku. 

 Patrně cestou na nádraží dráhy Severozápadní náhle změnil 

 plán, chtěje zahájiti botanickou výpravu poznáním květeny po- 

 labské. Vystoupiv v Poděbradech navštívil známou rodinu pana 

 ředitele Bucka, hrál a žertoval s dětmi, důvěřivě vyprávěl o .svých 

 plánech, a jindy reservovaný a uzavřený, otevřel tentokráte celé 

 své srdce a pravil v hovoru po obědě : »Jsem úplně šťasten. Co 

 jsem mohl za daných poměrů vykonat, vykonal jsem; doufám, že 



