stinných obrazů Schreibrových čerpal smysl pro systematiku zo- 

 olojrickou; devítiletý pročetl důkladně PVičovu » Malou j^eolojíii* 

 a proletěl středoškolskými učebnicemi botaniky, aby ve škole a 

 doma svému bratříčkovi, interessujícímu se vždy o přírodopis 

 z pouhé bratrské oddanosti, hojně uštědřoval z vlastních vědomostí. 

 Již tehdy v devíti létech arj^umentoval nikoliv bez pohrdání a po- 

 směchu proti Linné-ovu systému rostlinnému, a sepsal stručný 

 článek o ptakopysku, který jej dlouho zajímal obtížemi, jež skýtá 

 systcmatice. S neutuchající vytrvalostí kreslil mapy, opakuje při 

 tom své opovržení k těm, již ve škole se domnívali, že lze mapu 

 nakresliti bez poledníků a rovnoběžek. V^e škole nenáviděl právě 

 tak nedbalost jako pedanterii, a v jeho listech z té doby vrací se 

 jeho rozhorlení proti » krajníkům, jež opravují chyby, kde jich 

 není.« Skromný a nesmělý, jednalo-li se o vlastní zájmy, stával se 

 neústupným a hněvivým, šlo-li o vyslovení a zdůvodnění pravdy, 

 která rozohňovala výmluvnost hošíka, jindy zamlklého a tichého. 

 Ale škola, v níž byl vždy prvním žákem, jímž rádi se pochlubili 

 učitelé při úkolech složitých a zapletených, daleko nenasytila jeho 

 duševní potřeby a nevyčerpávala jeho zájmy, tíhnoucí vždy více 

 od hry a zábavy k vědeckému snažení. Do » časopisů*, jichž celé 

 série vydával s bratříčkem, kreslil obrázky a psal stati přírodo- 

 pisné, ač již tehdy nejevil přílišné chuti k » věčnému škrabáctví«. 

 Založil s bratříčkem spolek » Přírodu ^, ^-k prozkoumání okolí Li- 

 tomyšle«, a pro nejmladší sestřičku Lilu namaloval řadu přírodo- 

 jjisných obrázků do knížky, již oba nejstarší bratři jí věnovali. 



Četba »Malé geologie* dala vznik sbírce zkamenělin, za 

 nimiž konány přečetné výpravy do lomů a útesů opukových v okolí 

 Litomyšle. Byla to hlavně -Kalouska', opuštěný lom, plný hlini- 

 tých tůní a bělavých hromad opukového kamení, kdež doufal malý 

 í^eolojr nalézti nc^jdůležitější otisky útvaru křídového, kam spěchával 

 již v únoni, ii':^r schc i i)rovázejícíh() jej bratříčka nadějí na »obrov- 

 ský zub žraloci*. C^všem, » obrovský zub žraloci- nikdy se nenašel, 

 ale sotva padly první paprsky na tající sníh, chvátali oba hoši po 

 Němčické silnici k zaslíbené zemi, kterou navštěvovali až do svého 

 odjezdu z Litomyšle, později jako naleziště koleopterické a bota- 

 nické. Jindy podniknuty složité přípravy k systematickému poznání 

 českých čmeláků, a malí sběratelé nedali se odstrašiti výsledkem, 

 jenž sestával z pobodaných prstíků a z rozlití se páchnoucího lihu 

 ze sběratelských lahviček do kapsiček hošíků. Byly to sváteční 

 chvíle, když s krejcarovým rohlíčkem a nekonečným přírodově- 

 deckým nadšením chvátali dvě hodiny cesty do rozsáhlých lesů, 

 jichž neznali, a kde tak snadno mohli zablouditi, a kde vždy Theo- 

 dor našel nejkratší zpáteční cestu k domovu. Lesy Strakovské ne- 

 byly více touhou, a » Ptačí les« nebyl více pohádkou, nýbrž sku- 

 tečností, jíž bylo lze dosáhnout pochodem, jehož úpal a únavu 

 hasily nekonečné diskusse. Hajní a hlídači ovšem nemilovali malé 



