Arnošt Haeckel, biolog a filosof. 



(Psáno roku 1900, otištěno v »Rozhleciech« téhož roku.) 



Jest dvojí vědecké poznání. Množství drobných i velikých fakt 

 bylo pilné a přesně pozorováno a zkoumáno, výsledky té práce 

 uloženy do odborných pojednání a příručních knih, jež občas ruka 

 speciálního badatele znova otvírá, aby ku řadě starých pozorování 

 připojila nové; celou řadu vědeckých dat předložili nám ve Škole, 

 a my jsme je na krátko neb na dlouho uložili v paměti, poněvadž 

 již dle tradice náležejí v systém vzdělání — to poznání stává se 

 nejvýše naším majetkem, z něhož po případě i prakticky těžíme, 

 ale pro vnitřní náš život jest lhostejno, víme-li z jeho nepřehled- 

 ných spoust to či ono. A na druhé straně k nám doléhají jiné 

 vědecké pravdy, z nichž každá stává se středem celého ti umu 

 představ v mysli naší, podněcuje a soustřeďuje další poznávání, 

 ovládá j)ostupně všecko přemýšlení a nabývá většího a většího 

 vlivu na naše chtění a skutky: to poznání jako by se stalo sou- 

 částí naší bytosti, je tak naše, jako vlastní krev a nervy. A přece 

 každá z těchto životních představ vědeckých vzala svůj původ 

 z onoho chladného materiálu konstatovaných fakt. Někdy i celá 

 věda v málo desetiletích prožije přechod, jimž z předniětu odbor- 

 ných výzkumů stává se hybným popudem celého kulturního pro- 

 středí. Před půl stoletím byla již biologie velmi obsáhlým sou- 

 borem věd, byla vzdělávána od set pracovníků, měla spousty 

 poznatků, jež byly důležitý pro praxi lékaře i ekonoma — ale pro 

 širší veřejnost byla pořád jen naukou naturae curiosorum, po- 

 jednáváním o rozmanitých zjevech zvláštních a podivných, ale 

 vlastních, životních interesů člověka naprosto dalekých. A iak( 

 mezi učenci bylo biologii vykázáno místo, jehož hranice nepřekra- 

 čovala, nestýkajíc se s vědami jinými, nejméně pak o vůdčí místo 

 mezi nimi se ucházejíc. Nyní jest zcela jinak. Psychologie se úzce 

 připíná ku biologii, přiznává, že musí čistě jjřírodovědeckým způ- 

 sobem jednati o mnohých zjevech základní důležitosti pro poznání 

 činnosti duševní. Celý souhrn věd odděleně pěstovaných, jež slují 

 historické, již z těchto psychologických důvodů ujímá se aplikace 

 biologických zákonů; vědecký dějepis, jemuž pro nutný pojem 



