79 



tvrdil, jest odůvodněno a dovezeno v této knize. Poněvadž pozor- 

 nost naše upírá se po přednosti ku Haeckelovi-filosofu, připojíme 

 podrobný rozbor též jeho biologických principií ku kapitolám jeho 

 posledního spisu, po výtce filosofického; nicméně nemůžeme ne- 

 vzpomenouti celkové osnovy »Generelle Morphologie a některých 

 statí jejích, pro všeobecnou zoologii významných, jichž obsah by 

 jinak nám ušel. První díl, » Všeobecná anatomie organismů*, zabývá 

 sr ii(i<líí\ !■ (itťizkami klasifikace věd biologických a methody vě- 

 decké, již tu j)rohlašuje se rozhodně pro mechanický výklad ži- 

 vota, a tvrdí, že vitalismus je indeterministický a proto nevědecký. 

 Pak sledují zíijímavé kapitoly o poměru organismů k říši neústrojné, 



vzniku organismů vůbec a rozdělení jich v zvířectvo a rostlin- 

 stvo. Jest známo, že nejdokonalejší zástupci obou těchto říší ústro- 

 jenstva hluboce se od sebe liší jak způsobem života tak i orga- 

 nisací a tvarem, že však o nejnižších bytostech ústrojných bývá 

 zhusta nemožno rozhodnouti, zda ku rostlinám nebo živočichům 

 náležejí. Vyšší zvířata a rostliny jsou charakterisovány rázem svých 

 tkaniv buněčných: zde toto kriterium schází, nebof právě ony nej- 

 nižší organismy tvořeny jsou buď buňkou jedinou, nebo nejvýše 

 skupinou stejnorodých buněk, nijak význačnou. Zbývají tu jen 

 tysiologické znaky, u rostlin výživa z neústrojných sloučenin, u ži- 

 vočichů pohlcování organické, pevné potravy — pohyblivost a 

 cixdst jot v-cm Dii^anismům, o\^imii \ in'inizn('j>íni stupni spo- 

 lečná — alu znánu- četné ústrojné byKjsti, které buď zároveň, neb 

 v různých dobách života jako rostliny a živočichové se chovají. 



1 navrhl Haeckel rozeznávati ještě třetí říši ústrojnou, Protista (jí 

 odpovídá vlastně český název prvoci, ale vztahujeme jej obyčejně 

 jen na živočišné zástupce), do které se zahrnují všechny tyto sporné 

 formy. Ale při stanovení hranic této říše vyskytuje se tolik obtíží, 

 že lze týmž právem ji přijmouti i zamítnouti. Četní přírodopisci 

 již methodicky proti ní namítají, že nesnáze při .stanovení jediné 

 meze mezi zvířectvem a rostlinstvem vzrostou dvojnásob potřebou 

 dvojího ohraničování. Protože nevědecký by byl čistě negativní 

 výměr říše Protistů, kdybychom v ni vřadili to, k čemu ani bo- 

 tanikové ani zoologové se nechtí hlásiti, nebo co obojí zároveň 

 pro sebe reklamují, přijal Haeckel za společný znak Protistů, že 

 .sestávají z jediné pla.stidy, nebo z několika hodnotou i úkonem 

 sobě rovnýcli. I'ím zvířectvo tato charakteristika stačí, zvl.i^-iř Když 

 pro v.šechna \ \ >ší zvířata dle Haeckela platí vývoj z Líasiruly, ty- 

 pického ji/, pletiva. Hůře jest u rostlinstva. Xc lilcdíinr li ku spor- 

 nému pojímání vláken některých řas jako skupin jednobuněčných 

 organismů, známe vysoce jinak organisované rostliny, napodobující 

 nezřídka peň, listy a kořeny, jichž celé tělo sestává z jediné mno- 

 hojadrné buňky, nebo které, dle pojímání proslulého rostlinného 

 fysiolí)ga Sachsa, mají .stavbu nikoli jednobuněčnou, nýbrž bezbu- 

 něčnou. Výborným příkladem takových rostlin je mořská řa.sa 



