lo: 



děné římským setníkem Panderou, kterou dle nečistého talmud- 

 ského pramene cituje po anglickém žurnalistovi Saladinovi velmi 

 pochybné povésti. * ) 



Důležitého užití docházela evoluční theorie v ethice. llaeckel 

 monistické mravouce věnuje zvláštní kapitolu. Něco zvláštníhf) tu 

 nepodává, a zdá se, že jest závislý podstatně na H. Spencerovi.**) 

 Když jsme již dříve vytknuli ethickou cenu cvolucionismu, stačí ně- 

 kolika větami referovati. Poněvadž není žádného bytí posmrtného 

 a žádných bytostí mimosvětných, jest mravní smvsl života čistě 

 pozemský. Egoismus v rovnováze s altruismem má říditi lidské 

 konání, jsouť oba přírodní zákony, i altruismus podmíněný » soci- 

 álními instinkty «. Lásku k bližnímu, pro kterou vynalezl Haeckel 

 zbytečné jméno zlaté pravidlo* (jako vůbec vymyslil dosti zby- 

 tečných jmen\ přejímá monistická morálka od křesťanství; odmítá 

 však jeho pohrdání sebou, přírodou, rodinou a ženou. Ku podivu 

 I lat'ckel na mistr tom ani nc/iiiinuje se o základní ethické před- 

 nosti mravno.sti vývoje pied nna\ností \ykoupení. 



Svoje názory o umění vykládá Haeckel ve studiu o křesťan- 

 .ství, i míní, že evolucionistický monismus i v umění provede úplný 

 převrat. Jest jisto, že příroda chová v sobě dosud neznámé před- 

 lohy pro uměleckou tvorbu, Haeckel nejnověji plnými hrstmi roz- 

 dává výběr ladných t\ arů drobnohledné přírody mezi oliecenstvo,***) 

 ale nač teď celý jeho útok na křesťanské umění.- Jde přec o umění 

 nynějška, a tu nelze pozorovati nějakou patrnou převahu nábožen- 

 ských látek, a tam, kde vzácná díla je za jiodklad berou, vždy 

 mají svou velikost v tom, že jsou hluboce lidská. V literatuře svě- 

 tové náboženský i)roblém má význam jako jiné veliké problémy 

 ])sychické a sociální, hudba ])rávě během našeho \éku úplně vy- 

 niniiila se ze služby církve, z výtvarného uměni -nchařství niktly 

 nedovetllo býti dobře křesťanským, malba dokonce v přilnutí ku 

 přírodě je dále, než kterýkoli obor lidské činnosti duševní; krajino- 

 malba, jejímž Haeckel jest nadšeným ctitelem, právě v našich 

 letech dokonalosti a vystižnosti svých výtvorů předstihuje ostatní 

 vétvf tohoto rozsáhlého umění, 



llaeckelovo mínění o stát(' o■^I^tně jen z jednotlivých zmínek 

 vysvítající), není nikterak revoluční. O vědeckém stanovení ná- 

 rodnosti, což přece pro biologa přímo lákavé jest thema, u něho 



•) Saladin iSteuait Rossi (iod and llis Book. Spis jest nizkýni slolum 

 psaný útok na kfesfanskr |)0jiniáni bible, pln nesprávných a nesmyslných 

 údajů. Německý ijřckla<l Jehovas {^'esammcltc Wcrkc zhrubujc jcistč originál. 

 Není pochopitclno, jak lakovou knihu mohl si Haeckel zvoliti za hlavní svůj 

 pramen pro počátky křesfanství. 



**i Kde v biologii a psychologii jeví shodu st' .Spcncenni, postačí 

 přijmouti ku vysvětlení společné evoluční stanovisko; tam jest Haeckel asi 

 samostatný. 



**♦) Kunstformcn der Nátur, is'>'í. 



