123 



označují dobře definované zjevy organické, a žáci se mají dovědéti, 

 že bez nich, výrazů to internationalních, sotva budou moci čísti 

 české spisy, tím méně pak knihy v cizím jazyku psané, k nimž 

 bohužel více než synové jiných národu musíme sahati. Nomenkla- 

 tura v jazycích moderních se důsledně jirovésti nedá, vedouc 

 k barbarismňm, jichž nanejvýš vůči mrtvým řečiin si dovolujeme. 

 Botanika na vyšším gymnasiu vždy za jixlen z hlavních úkolů 

 má i bude niiii uvedení v systém. Vyložil jsem na jiném místě 

 obšírně, že jediné přirozený systém má býti ve škole podáván, a 

 vyslovil jsem se přímo radikálně proti tradování Linné-ovy sou- 

 stavy na kterémkoli stupni; třeba ještě zachytiti dvojí stránku 

 systému, specielní a všeobecnou. První myslím nejbližší příbuznost 

 rostlin, která se zvláště vytýká zařazením jich v čeledi: jest patrno, 

 že i v tom ohledu methoda typů, zároveň názorností vynikající, 

 koná výtečné služby. K vytknutí příbuznosti ve velkém rozsahu 

 nutná jest již tu znalost základních pojmů morfologických. Postup 

 >ystemu přirozeného, od nejnižších rostlin počínaje, v celku za- 

 chovati bude možno, a zaji.sté i radno. V pravidelném vyučování 

 nemůže býti přihlíženo k podstatnému rozhojnění znalosti druhů 

 rostlinných; jen čeledi důležité třeba proti nižšímu gymnasiu do- 

 plniti. Jest tu totiž nový úkol, poznání rostlin lajno-nubných, o něž 

 nižší stupeň sf)tva zavadil; v té věci jest praxr \ \ učovaeí nai)rf)Sto 

 nedostatečná, a systém sám jest ostatně též n<;\iuii: /.ui)alv()\ ;iní 

 fanerogam, ])r<>t)rání kryptogam by byl dobře úkol na semestr. 

 — Ale vc-dlc ťiho třeba jest současně se systematickou látkou 

 ])odati též po/.natky všeobecné botanil<y. — Vědecká morfologie 

 rostlinná jest nauka homologisující části rostlinné, i jedná takřka 

 o ideálním rostlinném organismu; veškeré detailní popisování tvarů 

 speciálních jest vlastně jen nomenklatorická pomůcka k úplnému 

 vyjiisování druhů, a nepatříc k podstatě vědecké morfologie, na 

 gymnasiu, jehož úkolem není systém odlišení druhových, jen pře- 

 káží. Podstatou učení morfologického bude: hlavní ])ojmy ťitvarů 

 rostlinných, kořen, osa a list, jich metamorfické homologie, zejména 

 listová hodnota květních částí, větvení racemosní a cymosní. 

 Důraz, který dosud klade se na fyllotaxii, jiro pochopení tak ne- 

 snadnou, spočívá na starém mechanistickém názoru o přírodě, a 

 beze škody vědění bude asi v brzku značně oslalxMi. \'^ anatomii 

 část cytoloL^iclc.i potřebuje důkladné reformx : \\'v,nain i)la-inatického 

 ob.sahu nutno žactvu jasně vyložiti a olišírněji jeho změny, zvláště 

 dělení, vylíčiti; naopak mohou býti značně oinc/.cny dosavadní 

 výklady o specielních mc)difikacích blány buněčné. V histologii 

 zase nedo.stačuje stanovisko, dosud výhradně popisné; jak moderní 

 vědecké výzkumy ukázaly, jsou kausalní vztahy mezi anatomickou 

 trukturou a fysiologickou funkcí rf)Stliny i částí jejích tak hluboké 

 I zároveň evidentní, že jest v zájmu nejen vědeckého i)ronvknutí, 

 nýbrž již usnadnění učiva o pletivech zvláště dle úkonů jejich 



