124 



poji-dnati. Vhodně na miste tom se připojuje nauka o biolojrickych 

 typech rostUnných, rosthnách vodních, xerofytech etc. Pokud st: 

 týče doby, kterou nyní lze všeobecné botanice (i s fysiologií, o níž 

 ní/e) věnovati, morfologie kvetu a ])lodu nevyžaduje zvláštních 

 hodin, nýbrž probírá se v systematice; pro ostatní třeba reservf)- 

 vati 8 hodin, nik(j!i však úryvků vedle systematiky, nýbrž samo- 

 statných. Způsob přednesu o nich je forma akademické přednášky, 

 jí/, /.acliovii se kontinuita předmětu. 



Zoologie jest na našich gymnasiích čiic -\ -t? iiiaiick;t, a to 

 jen popisující. Zustaňinc zatím při systému! Z;isadné správný směr 

 \ něm jest srovnávací anatomie, se zřetelem k ontogenii a fyl(j- 

 genii. Nyní k tomu všemu jest obrácen systém vzhůru nohama. 

 Člověkem se začíná patrně proto, aby na konci nedodržením 

 učebního plánu anthropologie, čili jak teď se zve, somatologie ne- 

 byla skráccna; /.v methodicky je to vhodno, popírám. Xa tomto 

 stupni nejde už jen o názor, nýbrž o pochopení, a pochopí se 

 snáze úžasně kí^mplikovaný organismus člověka než jediná buňka 

 Protozoí ? (S důrazem ovšem vytýkám, že jde tu o morfologii, ni- 

 koli fysiologii.) Další důvod pro umístění člověka na konec sy- 

 stému jest postulát, s nímž ovšem osnova nepočítá: podání vývoje- 

 pisu člověka a fylogenie jeho. Tato předchozí stadia nedají se vy- 

 světliti bez znalosti nižšícli organismů. Důvod ])ro ])ř(_'vrácený po- 

 stup svrchu ]:)ři])onienutv ulxazuje právě, že s častni zoolf)gii tecI 

 přiděleným ])()rádně h()S])i)(laíiti nelze. Také v ])raxi nižší ])olo\ ice 

 typu živočišných se probere snad rychleji nez za měsíc; o proto- 

 zoích sotva který gymnasista má jasně ponětí. Jestliže systematika 

 počne od protozoí, což jedině jest vědecké, může příležitostně, a 

 přece při tom postupně přibrati základní pojmy cytologické, ana- 

 tomické a vývojepisné, ze kterých leccos již na nižším stupni bylo 

 naznačeno: Protozoa vybízejí k poučení o buňce, u Coelenterat se 

 vnucuje výklad základních pletiv, prvolupenu zárodečného, dutin)' 

 zažívací a tělesné, rodozměny, promorfologické symmetrie; červi 

 poskytují výtečný materiál k ukázání architektury tělesné, vývoje 

 svalstva; členovci zvou k srovnání nervové soustavy jich a obrat- 

 lovců, vystižení vztahů orgánů vnímání k systémům ostatním 

 v ohledu morfologickém; pláštěnci jsou naprosto nepochopitelní 

 bez výkladu degenerace a homologie s obratlo\ci, a konečně obrat- 

 lovci sami poskytují k výkladům všeobecným ])ole nejširší. 



Závěrek morfologického vyučování přírodopisného tvoří pak 

 zcela logicky nauka o člověku, jenž není vzorem, dle něhož více 

 méně nedokonale ostatní příroda je vytvořena, nýbrž konečný 

 produkt a souhrn velké části jejího díla. Z názoru toho vycházeje 

 mluvím o spojení srovnávací anatomie obratlovců s anatomií člo 

 veka, k níž ovšem ona hlavně tíhne. V této závěrečné stati pro- 

 jednávala by se soustavně i cytologie a histologie, jež v úryvcích 



