134 



Úloha školy je přece učili, a známky jsou vždy jen schematickým 

 oceněním vědomostí žáků, ničím, co by mělo positivní cenu. 

 A pak představuji si, že vyložené již názorné vyučování, jakmile 

 se nejedná o věci naprosto nové, bude se jeviti jako rozmluva 

 mezi professorem a žactvem, a z účasti a ])ocho])ení, které při ní 

 se jeví, mohou se již oceniti vědomosti a vlohy žactva. A má- li 

 býti systematické zkoušení: af je to opakování rozborů v pře- 

 dešlé hodině podaných, na objektu neb aspoň obraze, ale nikdy 

 ať neklesne na odříkávání naučených partií z knihy. Každým způ- 

 sobem však stačí k tomu, není-li veliký počet žactva ve třídě — 

 také jedno zlo, které neobyčejně stěžuje poznání žactva učitelem 

 a postup učebny činí zdlouhavým — vždy asi čtvrt hodiny. Příro- 

 dopis se bohužel pokládá de facto i de nomine od žactva za 

 předmět druhého řádu; to přesvědčení vyvrátiti jest těžko, a jak- 

 mile professor svůj předmět poněkud v popředí, ba jen do .stejné 

 čáry s ostatními staví, neujde výtce přetěžování žactva. Ale 

 při tak názorném způsobu vyučovacím, jaký je pro předmět sám 

 žádoucí, je možno toho docíliti, že žák pozorný a jen poněkud 

 vnímavý většinu učiva již ve škole si osvojí, a že domácí příprava 

 není značná. 



Kdežto na nižším gymnasiu methodologicky akcentováno, že 

 příroda, objekt, je pramen všeho vědění, a tak uveden adept do 

 přírodních věd pravidlem: »Noli iurare in verba magistři*, na 

 vyšším gymnasiu bude ukázán způsob, jak se dívati na přírodu 

 sub specie aeternitatis, jak jíti po stopách jejích zákonů. Dříve, 

 a vedle toho ještě má býti doplněn základ znalostí floristických, 

 z dřívějška přinesený. Stálým průvodcem výkladu jest tu drobno- 

 hled, v části fysiologické mimo to experiment. Počátek běhu 

 školního uprostřed zimy vede k tomu, aby se jjočalo systema- 

 tickým probíráním tajnosnubných. Akcentoval jsem již dříve dů- 

 ležitost toho oddílu rostlinstva, a zajisté i při největší restrikci 

 nemůžeme jim věnovati méně než 4 neděle. Partie tato zároveň 

 se výborně hodí ku nastínění fylogenie ve velkém stylu: zde 

 možno ukázati, jak k rostlinám jednobuněčným, znenáhla víc a 

 více rozvětveným, se pojí rostliny vícebuněčné (zvi. u hub a řas), 

 jak plodnice a vůbec celé vznikání výtrusů je komplikovanější 

 u výše stojících rostlin; u mechů lze analogií protonematu s řa- 

 sami, tobolky s listem kapradin ukázati rozdíl a zároveň přechod 

 mezi rostlinami buněčnými a cévnatými; u cévnatých tajnosnub- 

 ných možno vyložiti, jak rozlišení makrospory a mikrospory a 

 stálá redukce z nich se vyvíjejícího prothallia ukazuje přímo na 

 vajíčko a pyl květného rostlinstva. Bylo by třeba také rozhled po 

 rozmanitosti skupin rozšířiti; tak z hub schází v učebnicích a ne- 

 probírá se veliký shluk Pezzineí, jež v Čechách jistě několik set 

 druhů mají; Pyrenomycetinae ještě daleko četnější, jsou též nedo- 

 statečně zastoupeny jen složitou paličkovicí (Claviceps), kdežto 



