144 



(llouhlý rybník, jejž jsme minuli, Ic/.i \ li-ni kotlinř, a na l-^onci 

 jeho, v dálce skoro kilometrové, prokniil;iv;i listnatým -stromovím 

 nékolik domků »Na horním hamru«; přímo jxkI hrá/.í, na níž sto- 

 jíme, dere se voda nřk-olika ])roudy, ba /, icdnoho otvoru vy.->tíi- 

 kuje v podobě malého vodotrysku. Na stranř severní šíří se veliko- 

 Icpý vodojem Velkého Dářka. 



Po ploše asi (hou čtverečných kilometru prrxtírá se jelio 

 hladina, kolkolem smrčinami lemovaná; jen na dxou místech ú/.kvch 

 dosahují k němu močálovité louky. ílojno^-t vodního i)iact\a pluje 

 po rybníce a poletuje nad ním, ale neslyšíme jeho křiku, \ -e ])!(■- 

 hlušuje zvuk vln narážejících o hráz a hukot prudk('ho \ íiu, jenž 

 strhuje v sebe spousty vod rybníka, by je na druhé >tran(' \ ])é- 

 nivém vodotrysku vychrlil. Mezi velikými českými rybník)- \ \nik.i 

 »Veliké Dářko« svou polohou 610 7// nad hlad. moí-kou; to i)atrno 

 jest i na opozdělé době květu stromoví: jeřáb\- na jeho březích 

 ještě v červenci se honosívají bílými kyticemi Ivvétii. 



Lesy, jež rybník tento obkličují, jsou jehličnaté, \(tsinou 

 smrkové, sem tam buky promíšené; půda jich jest pokryta četnými 

 struhami, v nichž spatřujeme, že svrchní vrstva jest tmav.l, xodou 

 prosáklá rašelina. Xa travnatých jich místecli, jež zdol)ena jsr)u 

 statnými hajními starčky (Senecio Fuchsii), l-:ruštíky I!pi])acti> 

 latifolia), kokoříky (Polygonatum vcrticillatum ) i něžnými květy 

 hruštičky (Pirola minor) a scdmikvítku (Trientalis europaeai a místy 

 přecházejí v lesní palouky, pobíhá hojnost srnčích rodin; v koru- 

 nách stromů dovádějí veverky, a zpívají a pokřikují ptáci. Ale 

 zajdeme-li na západní kraj rybníka, máme před sebou les rázu 

 zcela jiného — jsme na typické rašelině. 



Přírodně nejzajímavější části dalekého okolí věnujeme tu více 

 pozornosti. Z rašelinné půdy okresu Přibyslavského, jež dle stati- 

 stiky zemědělské rady (z r. 1885) pokrývá 162'8 ha, jistě přes po- 

 lovic zaujímá plocha kolem Velikého Dářka. Mělké rašelinné 

 vrstvičky jsou již as hodinu severně odtud u Krucemburka na 

 lukách: pod vrstvou '^l-im mocného lučního náplavu mladšího (al- 

 luvia) je tam ^/h /;? rašeliny; podobně daleko na jih i pod luční 

 půdou u Polničky lze pozorovati ještě výběžky raŠeliniska. Ale na 

 ploše asi ^itkvir při Uářku dosahují vrstvy rašelinné mocnosti 

 značné; směrem ku vesnici Radostínu je dosti rozsáhlý prostor, 

 kde rašelina se vylupuje, a tam pozorujeme, že ložisko její jest až 

 4 metry zhloubí. Geolo<;"ické poměry rašeliniště dají se zcela dobíe 

 pouhým pozorováním okolního terrainu poznati. Podél celého vý- 

 chodního úbočí Železných a s nimi souvisejících Žďárských hor, 

 útvaru to prahorního, jest uložen úzký pruh útvaru křídového, jenž 

 v jižní části své, mezi Krucemburkem a Zdarem, zároveň s vy- 

 stoupením hor Žďárských značně byl zdvižen. Z části jsou křídové 

 vrstvy, turonské opuky a cenomanské pískovce rozpadlé, a v je- 



