Příspěvky k mořích ),íííí a anatomii pižmovky. 

 (Adoxa Mosciiatellina L.*) 



(Psáno roku 1899, definitivně upraveno roku 1901. i 



1. i v Ol I . 



Málokterá rostlina icvmosnubná má tak pestré dějiny svc 

 systeniatiky jako Adoxa Moschatellina. Tato bylina representuje 

 nám typ rostlinný, jediným druhem po celém severním mírném 

 pásmu zastoupený, jenž blízkých příbuzných v rostlinstvu vůbec 

 nemá, a proto do většícli skupin rosthnných jen jako genus ano- 

 malum vřaďován býval. První budovatel přirozené soustavy rost- 

 linné, Antoine Laurent de Jussieu v díle svém »Genera plantarum 

 secundum ordines naturales disposita« postavil Adoxu vedle 

 Chrysospknia ve svůj přirozený řád (čeleď v moderním smyslu) 

 Saxifragae; zdá se, že systematika nejnovější se vrátí k umístění, 

 které nejstarší mistr jí dal. Poznámka Jussieu-ova T^abitus Panacis 

 trifolii« vedla k toniu, že na základě liabituchií i)odohy a polohy 

 jediného, jak se za to mělo, vajíčka, jež s rodem Panax se sho- 

 dovaly, kladena byla Adoxa po příkladě De Candolle-ově v čeled 

 Araliaceí, do řádu Umbelliflor; ale již l*ayor (2.) ukazuje k tomu, 

 že shoda vajíček neexistuje, neboť u rodu Panax se zakládají pů- 

 vodně vajíčka dvě. Nejčastěji bývá Adoxa vřadována mezi Capri- 

 foliacey, k čemuž jistě velice jířispěla váha autority Eichlerovy 

 a Bentham-Hookcrových (ienera plantarum*, kde ani zmínk}^ 

 není o pochybu oí^ti tohoto postavení systematického. Za původní 

 pojímání Jussieu-ovo přimlouvá se vřele Drude (7.); dle něho by 

 příbuznost systematická takto se dala v\'tknouti: 



*) Práce tato spoléhá až v druhé řadě na literaturu odl)ornou, o Adoxe 

 pojednávající; tím, že morfolo<íické výklady potud pronesené jsou sporný, 

 i že anatomií zabývá se stať jediná, vyobrazení vůbec pohřešující, byl jsem 

 veden k tomu, hlavni váhu klásti na pozorování vlastni, která též některá 

 nová fakta podala. Z té přičiny i téměř všechna vyobrazení jsou kreslena 

 dle přírody. Materiál sbíral jsem sám v okolí pražském, jmenovitě u Selce, 

 Všcnor a Trnové; spracoval jej dílem doma pomocí vlastního drobnohledu, 

 dilem v botanickém ústavě české university, používaje drobnohledu Reicher 

 tova a camery lucidy systému Abbé. 



