150 



k v('oetativnímu množení, črniu/, hromadný výskyt pižmovky na 

 stanovištích celkem nehojných a značně od sebe vzdálených na- 

 svědčuje. Z úžlabí některého listu neb šupiny vyniká dvojlistá 

 lodyha ukončená z pravidla očetným květenstvím klubkovitým 

 (<;lomerulus). 



Na pohled se zdá, jak i část systematiků popisuje, že konečný 

 kvítek má dvojlistý kalich, čtyři srostlé plátky korunní, 8 tyčinek, 

 4 plodolisty; u postranních kvítků, jež tvoří dva o 90^ k sobě 

 orientované vstřičné páry, jest kalich trojlistý, květ ostatně pěti- 

 četný, ovšem s 10 tyčinkami. Po listenech není v tomto květenství 

 ani stopy. Poslední zjev nebyl loy právě neobyčejný; neboť úplné 

 potlačení brakteí se vyškytá i u celých čeledí, jako trav a křížo- 

 květých, pravidlem. Tíže bylo vysvětliti trojčetnost kalicha. Wydler 

 (1.), Braun (4.) a P^ngler (10.) mají za to, že se dá toto číslo 

 uvé.sti na kalich Ďčetný, z něhož lístek čtvrtý a pátý byly potla- 

 čeny, vyskytajíce se vskutku někdy abnormě; též prý pozoroval 

 Braun stopy brakteí a ]iroiylla květů. Terminalní květ měl by pak 

 původně čtyřčetný kaHch. Tak jej vskutku kreslí Payer (2.), s jedním 

 lístkem menším, a to ])ro normální, dospělé květy. 



Jiný výklad jxKlal IjcIiKt (5.1. Zchinlivý kalich Adoxy není 

 nic jiného, než involukruni ze srostlých listenů. I' postranních 

 květů je tvoří jejich podpůrná braktea (1) a })rofylla (a, p), u ter- 

 minalního jsou to sterilní braktey ic, d. í;\ h),/. jichž úžlabí vyniká 

 někdy vskutku třetí pár květů; pak jest terminalní květ obyčejně 

 bez involukra. Ale někdy vyvine se ještě jeden pár brakteí, jež 

 tvoří zdánlivý kalich konečného sedmého květu, jindy zůstane 

 nejen tento, ale i předcházející pár brakteí sterilní, i dají oba 

 původ útvaru, který jako čtyřčetný kalich býval uváděn. Za pro- 



