153 



plátků, ktrré již v involukru může se vyskytnouti a s nímž 

 v kruzích tyčinkových opět se setkáme. Stane-h S(> toto rozdvojení 

 na postranním tepalu, ruší so tím medianní souměrnost květu 

 (tab. I., obr. 3.); častěji však, právě ve smyslu zygomorfie, roz- 

 děkije se lichý plátek svrchní více měně hluboko, čímž může bvti 

 /.působena skoro úplná óčlenná aktinomorfie (tab. I., obr. 8., 10., 

 12., tab. II., obr. 15.) v tepalech, ku které se tu pěti, tu šestičetně 

 androeceum a gynoeceum pojí. Terminahií květ svou polohou není 

 \y<lán modifikacím svě aktinoiiKH fir ; Ix /])<)cln"l)\' i jeho tvar 

 a čtyřčetnost není bez vnitřního vztahu ku počtu květů v kvě- 

 tenství, jehož členové zejména z počátku vývoje značné jsou 

 směstnány. Na účet úžasně této nestálo.sti v počtu i tvaru lístků 

 perií^onu jest i přičísti himalájskou varietu Inodora Falc, jejíž 

 terminalní květy z pravidla jsou prý 5plátečně, ])ostranní 6piá- 

 tečně (dle Bentham-llookerai. 



Vyvinutý kruh tyčinek v.šemi poi^isox atrii l)yl sliodně vy- 

 kládán. Base 8 neb 10 monothekních anther splývají tu v jakýsi 

 límeček, na spodu s perigonem srostlý.*) Vždy pár jich za zářezem 

 okvětí stojící jest více sblížen, a skládal by spojením jedinou nor- 

 mální introrsní tyčinku. I tvrdí se vůbec, že jest to jediná tyčinka 

 až na basi rozdělená (nikoli dedublovanál). Výklad tento, ostatně 

 na snadé jsoucí, ixxljioruje sr \ ý\ ojepisným udaním Payerovvni 

 (2.), že obé anihery vznikají z jednoho primordia; možno však 

 poukázati také k tomu, že cévní svazky do nich vedoucí vycházejí 

 z jediného bodu, což zvláště lze viděti po utržení okvětí i s androe- 

 cecm. (Viz všecky obrazy na tab. 1. a II.) Na květu, jehož svrchní 

 jiiátek byl hluboce rozdělen, byla proti jeho zářezu vyvinuta 

 šestá tyčinka, jejíž nitka teprv(> na konci byla rozdělena, dvn 

 jirašníky nesí)uc; tu jest ])římý píccliod k normální dithekní tyrinr( 

 (tab. II., obr. 15.) 



Svrchu již jsem se toho dotkl, že Drude srovnáv;i Adoxu 

 s obdiplo.stemonickým Chry.sospleniem. U tohoto kruh tyčinek za 

 zářezy okvětí stojící jest .slabší, u Adoxy jen ten byl by vyvinut, jako 

 u Sa.xifragacey Heuchery s jediným kruhem staminovým. Uruhý 

 kruh, opponující tepalům, ani w stopách \)rý tu není přítomen. 

 Avšak dle mého mínění jest možno viděti přeměnu těchto tyčinek 

 v útvaru, který nikde není udán ani vykreslen, ani v obrazech 

 květů, ani v diagrammcch. Než jsem znal literární údaje, kreslil jsem 

 jej jako pravidelnou část květní; nemoha se o ní ku svému pře- 

 kvapení ničeho dočísti, prohlédl jsem mikroskopicky značnou sérii 

 květů z různých stanovisk, ale nikde nescházel Xa i>asi každého 

 ti i)alu sedí hníznovitá žlázka. -lo/( ni / cctnyrh \()čitých tělí-ck. 

 /. několika buněk s velikými zřetelnými jádry .sestávajících (tab. II., 



*l V popisech se však o tomto útvaru ncíločítáme. a obrazce, iiatnu- 

 velmi sťhematisované, ho neukazují. 



