173 



Získal jej v. s^lukosazonu, který suspendoval v 75" o alkoholu 

 a i)ůsobil naň zinkovým práškem a kyselinou octovou. Isoglyko- 

 samin jest syrupovitý a chová se podobné jako glykosamin. ale 

 roztoky solí zahřívány se zředénými louhy rychle žloutnou a od- 

 štěpují ammoniak. Roztoky ty jsou levotočivé. Působením HNOa 

 vzniká fruktosa, osazon jest týž jako u glykosaminu. Stejným způ- 

 s<jbem připravil Fischer z a-akrosazonu 'x-akrosamin, vlastnostmi 

 podobný glykosaminu. 



V poslední době celá řada analogických sloučenin připravena 

 a studována od C. A Lobry de Rrtiyna ve spojení s jinými pra- 

 covníky.*) Z výsledků jejich prací jest nejdůležitější: cukry spo- 

 jují se s ammoniakem přímo, působíme-li na ně alkoholickým NHs. 

 Sloučenina laktosy jest pravý aldehydammoniak (C12 H2-2 On . XH3), 

 ostatní vznikají za vystoupení vody, i zve je autor osaminy, a vše- 



NH 



obecnou jejich konstituci označuje CH — CH . OÍT, 



O 



odpovídající jeho domněnce o konstituci glukosy (. . . . Q\\ — CH OH 

 pro jajo — "T 53®.**) Takovými osaminy jsou glukosamin ([ajn- 195, 

 taje při 127"), maltosamin, galaktosamin, xylosamin, arabinosamin, 

 rhamnosamin, mannosamin a fruktosamin. Vodné roztoky těchto 

 látek, zvláště uzavřené, jsou dosti stálé; kyselinami se hned roz- 

 kládají a nedávají solí; liší se tedy od glykosaminu z chitinu a 

 Fischer(rca isoglykosaminu a akrosaminu značně. Lobry de Biniyn 

 do.stal vařením methylalkoholického roztoku chitosaminu (neb i po 

 |)ouhém ustání krystalickou hmotu, kterou má za totožnou se svým 

 fruktosaminem: je.st ve studené vodě těžko, v horké snadno roz- 

 |>ustná, kyselinami se těžko rozkládá a s HCl neslučuje. Acetylo- 

 váním vzniká krystalický pentacetát. Dle něho jest cukr chitinu, 

 problematická chitosa, v souvislosti s fruktosou, ne-li s ní totožná. 

 0§er a Fránkel***) shledali, že požitý chlorhydrat chitosaminu se 

 vylučuje močí beze změny, i myslí, že není to derivát snadno 

 stravitelné fruktosy, nýbrž spíše glukosy; závěr tento zdá se však 

 býti ukvapený. 



*) C. A. Lobry <U Brnxti et l-tanchimont, Kerucil dcs travaux chimiques 

 des Pays-Bas XII, XIII. 



Lobry de Bniyn, Rccucil XIV. 



Týí, (Jbcr dle Ammoniak(l<:iivatc der Kohlehydrate. Burichtc der 

 deulschen chcmischcn ÍJcstllschaft XXVIII. 30K3. 



A". IVeent, Untersuchiinycn Uber Milchzuckcr, Maltose und (íalaktosc 

 und ihrc Ammoniakdcrivatc (Di.sscrtacc v Basileji). 



Lohry de tíruyn et van Lecnt, Rccucil XV. 



•*i Lobry de Hruyn und W. Alberda r. /'.Iinislfin Berichtir <lcr deutschen 

 chcmischcn Gescllschaft XAVIII. 3078. 



*♦*) Offcr und /•'rťinkel. Ober das \'crhaltfn des salzsaurcn Chitosatnins 

 iin ThierkOrper. Centralblatt fUr Physioloj,'ie XIII. 489. 



