179 



Xaíoním s II:;S04 dá hyalin asi 50"/o redukujícího, pravotočivého, 

 kvasitelného cukru. Ve zředčných kyselinách a louzích je roz- 

 pustný, jakož i ve vodě při 150". 



Jediná známá látka rostlinná, kterou za dusíkatý derivát 

 uhlohydratu považovati lze, jest houbová cdhdosa čili fun(^in. Otázka 

 po chemické povaze blány buněčné u hub jest povahy principielní, 

 neboť cellulosové membrány byly vždy uváděny jako charakteri- 

 stické známlcN'- buňky rostlinné; i byla utkvělá myšlénka, že v bláně 

 buněčné u rostlin musí vždy býti cellulosa, a to svádělo badatele 

 i při přesné práci experimentální v této otázce k hrubým chybám 

 v úsudku. Již Braconnot lišil cellulosu hub od obyčejné pode 

 jménem funj^in, Frémy zval ji metacellulosou. Proti jeho tvrzení 

 o různých druzích cellulosy Faycn vše hleděl redukovati na cellu- 

 losu jedinou, jen znečištěním změněnou. Payenova mínění přidržuje 

 se i známé kompendium rostlinných látek Huseniannk a Hilgcra* ) 

 Proslulý mykolog dc Bary **) dle chování se k iodovým reagenciím 

 soudí, že jen malá část hub obsahuje pravou cellulosu, a uvádí 

 v ní, ve shodě s nejnovějším zkoumáním, Saprolegniccae a Perono- 

 sporaceae. U většiny hub jest látka, jež prý má chemické složení 

 cellulosy, nikoli však její vlastnosti: tu zve >Pi7scc//u/osc-«. Mylnou 

 interpretací svých nálezů dospěli 7^ic/tU'r***) a Dreyfiissfi k úsudku, 

 že látka buněčných stěn hub je cellulosa, znečištěná bílkovinami 

 ni-bo nukleiny ; Mangin\^\ podobně mylně tvrdí, že u většiny je 

 to kallosa (jím samým nejdříve popsaná), řidčeji cellulosa »o vlast- 

 nostech jiných než obyčejná*. Práce vědecky bezúhonné, propra- 

 covaných mcthofl chemických užívající, podali Gilsonyyy] a Winíe?'- 

 stein. *■'( 



*) IJuseiHann und líHi^er, Die PHanzenstolTe, 2 \. I.n^s >. 1 07. 



**) íh Hary, Morphologie und Physiologie der I'i!/,ť. Mcchten und 

 .Myxf)mycctcn (líoffmcisters Handbuch der physiolojrischcn Botanik II. '>.) 



***l Richter, Beitriijíe zur ^cnaucrcn Kcnntniss der chemisrhcn Bc- 

 schaHLinhcit der Zellmcmhranen l>ei den Pilzcn. Sitzunjísbcrichte der Akademie 

 der Wissenschaften zu Wien LXXXVIll. (ISHl; 



i) /.(. Drcyfitss, Ůlier das Vorkomraen von Cellulo.sc in Bacillen, Schimmcl- 

 und andere 1'ilzcn. Zeitschrift fťtr pliysioloj^ische Chemie XVIII. .'?3.s. 



ft) /,. Maní^in, Observations sur la constitution dc la membráně cliez 

 les rhampijínons (!omptes rendu.s ("XII., S16. 



L. Man\;in .Sur la constitution de la membráně chez qucl<|ues cliamiii- 

 ;,Mion.s. i^uiietin de la .Société botanique de France XLI, 373. 



ttt) li. (iilson, Kecherches chimi<|ues sur la membráně cellulaire des 

 rhampif^nons. La Cellulc .\I. •'>. 



/','. {iilson. Has Chitin und die .Memljranen der Piizzcilen. Berirhte der 

 deutschcn chemischen (jesellschaft XXVIII. Slil. 



E. {iilson, De la presence de la chiline d.nis la membráně cellulaire 

 des rhampienons. Comples rendus ('XX. 1000. 



♦I" I iVin/crstein, Zur Kinntnis der Pil/.cclluio.se. Beiichte der deutschcn 

 botanischen (jescllschaťt XI. 441. 



7Vi, Zur Kenntnis der in den .Membranen der Pilze enthaltcnen B<'- 

 standthcile. Zeitschrift fUr physiolojjische Chemie XIX. W, XXI. 34. 



