Í')S 



ki]); kdc/lo /.iířlfC se ro/pachi na JjIocIk- di >1^\-, jeví čedič >\>>\) 

 pěti ne!) š(-tili()k\'cli sloupcii. 



Iďm \ \ sti/.cny zhruba všechny ťaklorw khic' zciiiékurf cr\- 

 kovycli nynčjších obrysu dodaly. Xa tento ji/, i-fj/.manilv rehef 

 působí neustále boříc i stavíc ow.du.ší, \odstvo tekoucí i stojaii-, 

 sníh i led, konečně rc)stlinstvo a /,i\ oci.š-t vo, a tak w.niká nek(<- 

 nečn.á pestrost v krajinné t\;'ifno>ti jeho. Tato se neust;ile niéiiíeí 

 podoba jest určujícím nionienteui ve vv\oji /,i\(i)o t\or-t\a, <a tak 

 řetěz pííčinnosti poutá i člověka k osudům lélesa nebe-ki-ho, ;./. 

 jest jeho sídlem. 



Jako historikové, kteří se ocitli přiMi hiero-lyfickými nápi^\- 

 eí^yptskýtni, / počátku ]v pokládali za hádankti ni'r<;zřešitelnou. 

 až deska Kosettská posl<ytla jim píechod k j)í>mtim známvm a 

 klíč ku konečnému rozřešení, tak geolot.;ov('', odl^Avše vi' \rst\;ich 

 zemských vápeníte skořepiny, podobné ulitám a ki>turám nyněj- 

 šího zvířectva, nevěděli, jak zjev ten si vyložiti. 



To, co odkrylo systematické probádání zbyikti t\in>ta bý- 

 valého, palaeontolooie, jest ovšem ještě daleko velikole|)ěi.-;í. n: z 

 historie onoho starověkého národa, avšak též mnohokráte kompli- 

 kovanější; hstiny, z nichž zpráv\- o tom čerpáme, totiž propátranT- 

 vrstvy, jsou nadmíru neúplné: předně jen malá poměrně jich čá-t 

 je zkoumána, po druhé ty, jež se zachovaly, tvoří jen část \.štcii 

 původních usazenin, neboť ostatek byl zrušen rušivou činností 

 atmosféry i vodstva. Konečně jsou to jen některé o(klíly živoucího 

 tvorstva, jehož zbytky přetrvaly předlouhé period\- země: převeliká 

 část zvláště nižšího živočišstva sestává z hmot výhradně mělckvrb. ; 

 jiné mají tělesné opory z látek rohovitých neb chru|)a\'čitých: jen 

 ti, kteří vytvořují vnější schránku aneb vnitřní kostru vápenitou 

 nebo křemitou, zanechají zbytky jich pro pátravé oko zkoumatele. 

 A tu opět jest případ přečastý, že hornina je obsahující podlehne 

 velikým změnám, nejčastěji překrystalisování, a pak fossilia i do- 

 slovně vykopané předměty, značí zbytky předvěkých živočichu a 

 rostlin) v nich obsažená buď částečně, neb ťiplně nezřetelnvmi .-e 

 stanou. Vše to platí i o rostlinstvu: tak snadno si vysvětlíme, 

 proč z ohromné skupiny rostlinstva buněčného nezachovalo ■-e 

 mimo křemité pancíře Diatomaceí téměř ničeho. Xad iiné důlezito 

 jest pamatovati, že fossilní fauna i flora jest ohromnou převahou 

 mořská; z rostlinstva i zvířectva suchozemského se zacho\al\- jen 

 ty nepatrné částky, jež při povodních byly uchváceny neb di> 

 vody náhodou klesly; ještě méně zůstalo nám ze zvířat, jež po- 

 mocí křídel neb letadel ve vzduchu se vznášela. Toliko mohutné 

 lesy, jež v některých periodách břehy veletoků a jezer \roubily, 

 hluboká bahna i rašeliny stíníce, zanechaly v ložích uhelných 

 nejen kmeny svých stromů, nýbrž i něco drobnějšího ro.^tlinstva, 

 jež pod nimi se dařilo. Jen o nejmladších útvarech muzeme si 

 utvořiti obraz dosti úplný. 



