Všechny tyto útvary proráženy bývají: 



12. skupinou eruptivních (vyvřelých) hornin rozmanitčho stáří. 



V zemi české zastoupena jest značná část jmenovaných 

 útvarů ve vrstvách mohutně vyvinutých; půda její byla prozkoumána 

 již velmi bedlivě od přečetných pracovníků domácích i cizích. 

 L' nás vzniklo veHkolepé, fundamentální dílo o fauně doby palaeo- 

 zoické, Barrandovo » Systéme silurien du centre de la Bohéme*. 

 Barrande však shrnul ve svůj systém silurský, jejž rozdělil na 8 od- 

 dílů (étage A — H) vrstvy, jež nyní počítáme ku čtyřem útvarům: 

 prahorám (A), útvaru kambrickému (B, C a část D), silurskému 

 (I), K) a devonskému (F, G, H). Skupina ta tvoří velikou pánev, 

 jejíž osou jest pohoří Brdské; sama Praha na vrstvách těch hlavně 

 spočívá. 



Ze zvířeny útvaru kambrického (fauna primordialní dle Bar- 

 randa) soudíme najisto, že není to počátek života organického: 

 máme v ní množství druhů vysoce organisovaných, dokonce i formy 

 redukcí z dokonalejších vzniklé (na př. slepé); vskutku nejnovější 

 pátrání ve vrstvách předkambrických v Bretagni odkrylo v nich 

 křemité zbytky mikroskopických organismů. Pro všechny tři nej- 

 starší palaeozoické útvary význačnými zkamenělinami jsou trilobiti, 

 řád koryšů již zcela vyhynulý, jenž má málo příbuznosti s našimi 

 raky, více však s lupenožkami neb ostrorepy tropických moří. Ob- 

 jevují se v oliromném množství a veliké rozmanitosti forem, od 

 druhů až půl metru zdélí, po trpaslíky, sotva 2 centimetry dlouhé. 

 Pro vlastní silur charakterističtí jsou Graptoliti, jichž stopy se po- 

 dobají nejčastěji pilkovitým nebo hřebenatým ornamentům jako 

 tužkou kresleným. Byli to tvorové, již tvořili přechod mezi polypy 

 usedlými (korálotvornými) a volně v koloniích plovoucími. V dobách 

 pokambrických oživeno bylo moře množstvím hlavonožců s ulitami 

 t. zv. rovnými (Orthoceras), tu zahnutými (Cyrtoceras) neb i sto- 

 čenými (Lituites, Ciyroceras). 1 plžů, lasturovců, jim podobných 

 ramenonožců, mořských hlijic (Crinoidea) a jim příbuzných jablovců 

 (Cystoidea) hvězdic i ježovek byla hojnost. Ve svrchních pásmech 

 jest množstxí druhů korálových. Ze moře tehdejší oplývalo jako 

 nyní massami živočiš.stva drobnohledného, netřeba ani zvláště vy- 

 týkati. I obratlovci se již v siluru, více pak v dev^onu vyskytují; 

 jsou to ryby podivných tvarů, příbuzné nynějším skelnošupinatým 

 (ganoidním) jeseterům a žralokům. Flora z dob těch se téměř ne- 

 zachovala. — Z obrazu zvířectva dob tak dávných, jemuž úmyslně 

 větší pozornost jsme věnovali, viděti jest, že tvorstvo tehdejší ne- 

 bylo chudší, než v periodách pozdějších; jen jiné typy než nyní 

 se vyvinuly k neobyčejné dokonalosti. 



Podobný zjev poskytuje rostlinstvo útvarů následujících: cév- 

 naté rostliny tajnosnubné, nyní jen menší a poměrně nečetnou 

 vegetaci tvořící, zastoupeny jsou v nich vysokými kmeny Calamitů 



