o rostlinné assimilaci. 



(Psáno roku 1899, otištěno v »Rozhledech« téhož roku.) 



Vypravovali si Ilellenové o obru Antaiovi, že nabyl vždy ne- 

 přemožitelné síly, kdykoliv se své matky Země dotkl. Tato 

 báje jest symbolem dosud všeobecného a populárního názoru, že 

 všechen život naší planety bére svou sílu z půdy, nejen rostlinstvo, 

 jež v ní jest kořeny upoutáno, nýbrž i zvířectvo, které na rostlinstvu 

 závisí. A přece, jak názor ten jest rozšířen, tak jest mylný: nejen 

 ze sil, které jsou podkladem projevů životních, nýbrž i z hmotného 

 staviva organismů jenom nepatrná část pochází z půdy, a vše 

 ostatní jest darem jednak slunce, jednak atmosféry. Veliký, roz- 

 ložitý smrk jsa spálen zanechá nepatrnou hromádku popelu, a to 

 jest všecko, co z půdy po mnoho let svého vývoje přijal. Abychom 

 si objasnili, odkud a jak >živá hmota « vzniká, stačí, omezíme-li se 

 na říši rostlinstva, neboť zvířecí tělo nemůže z látek nerostných 

 ústrojné hmoty vyrobiti, a přemény, které se v ném dějí, jsou 

 způsobu velmi komplikovaného, i nemohou býti pochopeny beze 

 znalosti života rostlinného. 



Těch několik slov, kterými se pokusím nastíniti v základních 

 obrysech oddíl rostlinné fysiologic, »assimilace« nadepsaný, nechce 

 nic říci o tom, co jest podstatou ústrojného života, co znamená 

 nám "hmota, a čím je vedle energie; nechce prohlašovati ani 

 materialistický, ani vitalistický názor, třebas tato nejvyšší, téměř 

 metafysická theoremata právě v přítomné době, a to hlavně v bá- 

 dání fysiologickém, v přírodních vědách znovu stávají se předmětem 

 diskusí i sporů, a ačkoliv provádění těchto filosofických principií 

 až do vývodů specielních věd zasáhá. Zjevy assimilace vegetalní 

 pojímají botanikové, af jakékoliv jest filosofické jich stanovisko, 

 v podstatě stejně; jinak jest ov.šem na př. v nauce o pohybech 

 rostlinných t. zv. troj)ismech, a cilé řadě jiných jjroblemů rostlinné 

 fysiologie. Předmět svůj si formulujeme takto: Jaké jest složení 

 těla rostlinného, jak se liší chemicky od nerostného, a jakými 

 změnami se materiál neústrojný přizpůsobuje čili assimiluje orga- 

 nismu.' Zřejmo jest tu zároveň, že jednati se bude nejen o látkách, 

 nýbrž i o silách, které zmíněné změny způsobují, jakož vůl)ec (ob- 



