214 



a vytvoří bizzarní skalní útvary a bludištč. Útvar tento zastoupen 

 jest v krajinách východočeských všemi českými stupni: k senonu 

 náležejí Jizerské sladkovodní pískovce u Budislavi, na Poličsku, 

 příkré stráně řlřcbečovského hřbetu na Moravu spadající a Kory- 

 canské mořské pískovce kol Proseče, Třebové a Lanškrouna; turon 

 jíokrývá skoro všude svými opukami, jež se čítají ku Bělohorským 

 vrstvám, a jeví se velmi pěkně v krajině mezi V. Mýtem, Luží a 

 Novými Hrady: z údolí Olšinky jeví se nám pravý břeh jako řada 

 ohromných, ostře ohraničených a dosti prudce spadajících stupňů, 

 nahoře skoro rovných. V těsném spojení s nimi jsou senonu ná- 

 ležející vrstvy Jizerské, rovněž z opuk a vápnitých pískovců se 

 skládající, v okolí Litomyšle značně mocné; v nich jeví se nejlépe 

 palaeontologické bohatství křídového útvaru. Mnohý kus vápnitého 

 pískovce prostoupen jest celý klepety raka Callianassa antiqua; 

 k obecným zkamenělinám patří mořské ježovky Micraster, lastury 

 Lima i Pecten, Inoceramus, Exogyra, Trigonia, Pinna (obyčejně 

 jiokládaná za rybí ploutve) hlavonožci Nautilus, zuby žraloků a j. 

 1 bakulitové jíly (s hůlkovitými hlavonožci Baculites) Březenské 

 vyskytují se kol Sloupnice a Mýta. 



Po křídě sledující útvar třetihorní po celých Cechách za- 

 stoupen usazeninami sladkovodními; ale právě v tuto krajinu 

 zasahal z Moravy úzký záliv mořský. Několik malých pánviček při 

 Třebovce, u Oberdórflu. Opatova, České Třebové a Rudoltic obsa- 

 huje mořské ulity jako Cerithium, Turritella, ústřice v množství ne- 

 hojném; leč památný jest tento okrsek tím, že v něm nalezeny 

 krásné (ale většinou ztracené) zbytky dvou exemplářů slonovitého 

 ssavce Dinotherium giganteum. 



Za doby diluvialní usazovaly se nové vrstvy jen nánosem 

 řek a potoků, i pokryly rozsáhlé plochy zejména v okresu Vysoko- 

 mýtském, Litomyšlském kol Osika a Morašic, v rybničnaté končině 

 kol Opatova a podél Sázavy u Lanškrouna a Lukavy písky, štěrky 

 a zvláště žlutou cihlářskou hlínou, která hojně cihelny opatřuje.— 

 Mladších eruptivních hornin v okrsku není: nejbližší je čedič Ko- 

 šumberka a Kunětické hory. 



Nástin floristický. 



Různost vegetace v okresech Litomyšlském. Vysokomýtském, 

 Lanškrounském a Pohčském lze vysvětliti jednak geologickým pod- 

 kladem, jednak poměry výškovými a klimatickými. Teplomilná 

 flora polabská zabíhala sem v pruzích podél údolí Loučné, Olšinky 

 a potoků do nich vtékajících; za pohraniční rostlinu lze považovati 

 velkokvětý sléz lesní (Malva silvestris), jenž ještě v Tržku, Boh- 

 ňovicích a C. Heřmanicích se objevuje, výše však se nevyskytá. 

 Nejvíce jeví nížinný ráz Vysokomýtsko směrem k Luži, jak vý- 

 značné rostliny, hlaváč žlutý (Asterocephalus ochroleucus), pcháč 



