215 



nízký (Cirsium acaule) a starček barborkolistý (Senecio Barbareae- 

 folius) dosvědčují. Veliká část zmíněných okresů sahá do výše 

 střední pahorkatiny, a právě toto pásmo s drsným podnebím hostí 

 květenu chudou, právě jen obyčejné druhy po celých Čechách 

 rostoucí. 



Půda je všechna kultivována, většinou v pole, v údolích po- 

 toků i v louky; velmi rozsáhlé lesy zaujímají značnou část táhlých 

 hřbetů. Na lesích lze nejlépe pozorovati závislost na půdě: na pí- 

 skovcích rostou suché lesy borové, které jako podrost mají vřeso- 

 viště s hojným borůvčím a brusinčím; i sousední role jsou hu- 

 bená, a patří vedle nejdrsnějších hřebenů prahorních k nejbíd- 

 nějším v celém okrsku: tak u Budislavi, Jarošova, Zderazi a t. d. 

 Opuky a ještě více prahorní půdy bývají pokryty lesem smrkovým, 

 zhusta s buky, někdy i habry smíšeným, který v humósní půdě 

 daleko bohatší i bujnější rostlinstvo hostí. A podobnou hojnou 

 florou honosí se i lučiny tyto lesy vroubící neb probíhající. 

 Ozdobou lesních úkrytů jsou bílé, jako voskové květy hruštiček 

 (Pirola) a jcdnokvítků (Monesis), k nimž se druží příbuzný zimo- 

 zelen (Chimophila); na loukách pestří se hlavně bizarrní orchideje, 

 vedle obyčejných druhů i vzácnější vstavač bezový (Orchis sam- 

 bucina), v. mužský (O. mascula), štěničný (O. coriophora), vemenník 

 zelenavý (Platanthera chlorantha), ve společnosti starčku potočního 

 (Senecio rivularis) a sedmikvítku (Trientalis). Zmíněné' orchideje, 

 k nimž se na lesních bažinách i kruštík bahenní (Epipactis palu- 

 stris) druží, jsou zástupci flory podorlické, k níž celé Lanškrounsko 

 náleží, a již i do Litomyšlska pronikají. Pozoruhodný zjev je statný, 

 žluťuchám poněkud podobný ploštičník (Cimicifuga foetida), známý 

 do])osud jen z jihovýchodních krajin, nejsevcrněji od Blanska, který 

 objevil se na pasekách pohraničního hřbetu Schíinhengstského, 

 a stává se tak občanem květeny české.*) Příchozím z nížin 

 bývají nápadný zelenobílé kvítky tolije (Parnassia palustris), jež 

 s hmyzožravou rosničkou (Drosera rotundifolia) jsou stálými oby- 

 vateli luk, zvláště rašelinatých. Rašeliny, jimž dosud málo pozor- 

 nosti věnováno, jsou zvláště pěkně vyvinuty v lesích na křídovém 

 útvaru spočívajících, a bývají porostlé olšovým, březovým i krušinovým 

 křovím, borůvčím a brusinčíin; z kapradin na nich bujících vedle 

 ohromných kajjracfů samčích, ostnitých a papratek samicích zmínky 

 zaslouží zvlá.ště úhledné trsy různolístku (Blechnum spicans), ka- 

 pradě bodlavého (Aspidium aculeatum) a k. horského (A. oreopteris). 



*) Th. Novák objevil jej sám r. 1898. Pozt/. vvif. 



