235 



se vysvětluje nutiKjst různé konstrukce kamen pro různá paliva: 

 čím delší jest roura, kterou vzduch a plyny vzniklé z ohniště do 

 vzduchu proudí, tím větší je rozdíl teploty nahoře a dole, a tím 

 také prudší proud vzduchu, jenž kamny i komínem prochází; proto 

 při topení dřívím vystačily nízké krby, a třeba i ohniště bez roště, 

 kterým se zdola vzduch k ohni přivádí, naopak v továrnách, ve 

 kterých v ohromných massách se pálí kamenné uhlí, vzrostly ko- 

 míny do výše věží. Přes to spalování uhlí není nikdy úplné, 

 jak vidíme na oblacích kouře, jenž s různými plyny do ovzduší 

 našich velkých měst a průmyslových středisek vstupuje a je 

 otravuje. 



Při hoření nedokonalém zůstává značná část uhlíku ve stavu 

 pevném, plamen jest pak svítivý, bílý neb jasně žlutý, nebof 

 v něm žhaví pevný uhlík, a pevné částice uhlíku usazují se na 

 chladnějších místech jako saze, nebo unikají do vzduchu jako kouř. 

 Rovněž ucházejí do vzduchu hořlavé plyny, kysličník uhelnatý, ne- 

 dokonalým sloučením uhlíku vzniklý, a rozmanité uhlovodíky, jichž 

 směs je velmi podobna svítiplynu, a prozrazuje se zápachem oby- 

 čejně při počátku topení; z kamenného uhlí, v němž vloženy jsou 

 často kovově lesklé vrstvičky kyzu, sloučeniny to železa a síry, 

 vzniká při tom trž ohavně hnijícími vejci páchnoucí sirovodík. 

 Při takovém nedokonalém hoření až polovice materiálu se promaří 

 jsouc nespálena, ale nad to vzniká i veliká šl^o^ia liyi^ienická. Ky- 

 selina uhličitá, která úplným spálením vznikfi. jr t sice nedýcha- 

 telná, ale jest pravidelnou součástí vzduchu, a působením rost- 

 linstva a proudění vzduchového se její rozdělení ve vzduchu rychle 

 reguluje. Ale mnohé uhlovodíky, zejména však kysličník uhelnatý, 

 jsou rovněž nedýchatelné, leč také přímo jedovaté, slučují se se 

 součástí krve, a ve větší míře vdýchány způsobí všeobecné ochab- 

 nutí těla, a v několika hodinách i smrt. Nebezpečenství je tím 

 větší, poněvadž při hoření neúplném zároveň proudění vzduchu 

 je nedostatečné, a zplodiny hoření místo do volného prostoru vchá- 

 zejí do topť-né místnosti, lest velkým omylem, který neustále 

 v domácnosterli >c <lr'ii-, /,r >c ii/;i\ íi;i iiiucIkhí \ /i 1 uchu komínem, 

 »aby teplo neutíkalo': ztratí se tím způsobem spáleného tepla 

 daleko více, znečistí ve velké míře kamna sazemi a nad to uvádí 

 zdraví ve veliké nebezpečenství. 



Zhusta jest třeba rozhodnouti se mezi jednotlivými druhy 

 paliva. Nejči.stší a nejbez|)ečnější jest topení dřívím, může se 

 díti i v kamnech dosti primitivních, ale jest poměrné drahé, a pak 

 stěží lze jím docíliti velikého žáru; průmysl ho užívá jen v ně- 

 kterých odvětvích sklářství, kde především se vyžaduje úplná či- 

 stota práce. Nejvydatnějším palivem jsou koky, skoro jen v to- 

 várnách užívané, a uhlí kamenné, ale vyžaduje kamen o velice 

 silném tahu. Uhh' hmdi ^lojí svými vla>tno^iiui .i>i uprostřed a 



